BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 6. 51 



vunna områden, som närmast under platån varit höjda sedan 

 1882, men till sin yttre, största areal torrlagts först 1886. 



De nyvunna delarnas vegetation var olikartad på olika 

 sidor af holmen. 



I nordvestra hörnet var innanför böljgränsen ett höggräs- 

 bälte af isynnerhet Carex lesicaria, C. acnta och C. ampidla- 

 cea, samt lägre strandväxter, utveckladt. Innanför detta 

 vidtog ett buskbälte af mest Alnus glutinosa, därnäst Saliv 

 cinerea och Betula verrncosa. Därinnanför kom ett högörts- 

 bälte (som f. ö. fortsattes nästan rundtomkring holmen, och 

 utgjordes af Epilohium angustifolium, Tanacetum vulgäre, Soli- 

 dago Virgaurea, Hieracium unthellatiim och Galium rcrnm — 

 den sista mycket enstaka — , hvilka tillsammans bildade ett 

 vanligen strödt skikt med gles undervegetation). Högörts- 

 bältet gränsade inåt till den gamla strandvallen kring central - 

 platån, utan spår af mellanliggande skog. Stranden var på 

 denna sida sank och höjde sig endast långsamt. 



Strandväxternas bälte fortsattes på vestra sidan, här 

 bredare och med oregelbundet inblandade, tunnsådda Salix 

 cmerea-buskar. Högörtsbältet var på denna sida icke så 

 kraftigt utveckladt. Afven här voro de yttre delarna af 

 stranden temligen sänka. 



Södra sidan hade intet höggräsbälte ; äfven de lägre 

 strandväxterna voro sparsamma. Högörtsbältet sträckte sig 

 från den gamla strandvallen ända till närheten af böljgränsen, 

 blandadt med tunnsådda Betula verrucosa, Alnus glutinosa och 

 Salices. Stranden var här icke sank, och höjde sig endast 

 långsamt inåt. Blott den allra innersta, till strandvallen 

 gränsande delen var torrlagd sedan 82. 



Afven på östra sidan voro strandväxterna, inclusive hög- 

 gräsen föga framträdande, och högörtsbältet var ersatt af en 

 buskformation af strödd Betula verrucosa, vanligen något öfver 



1 meter, stundom nära 2 meter hög. För öfrigt förekommo 

 här mest gräs och Foliftrichiim. Stranden var något mera 

 stupande än på södra och vestra sidorna. I nordvestra hörnet 

 var den brantast; här var vegetationen mycket gles. 



Norra sidan förhöll sig i afseende på vegetationen ungefär 

 som den södra. Lutningen var i allmänhet något större än 

 på s. sidan. Det torde förtjena anmärkas, att mellan 1 och 



2 meter höga Betula ren-ifcosa-buskar på norra sidan bildade 

 ett smalt och temligen kort bälte, som sträckte sig ungefar 



