4 F. R. KJELLMAN. EN NY ORGANISATIONSTYP INOM SLAGT. LAMINARIA. 



I det arbete, som bär titeln, De Laminarieis symbolas 

 oiFert J. G. Agardh — Lunds Universitets Årsskrift for år 1867 

 — (J. Ag. Lamin.) indelas de då närmare kända 13 arterna af 

 slägtet Laminaria i fyra grupper. Dessa grundas pä habitu- 

 ella morfologiska karakterer och torde kunna uppfattas och 

 betecknas såsom slägtets i sin dåvarande omfattning morfolo- 

 giska eller habituellt organologiska typer. Dessa typer äro 

 l:o solidungula-, 2:o saccharina-, 3:o apoda- och 4:o 

 digitata-typen. Den första af dem karakteriseras deraf, 

 att skottet är uppdeladt i en stamlik och en bladlik del (i 

 stam och blad), att den senare under sin utveckling icke upp- 

 flikas på längden och att det primära vidfästningsorganet 

 (roten) blir växtens enda organ af denna funktion och icke 

 sedermera ersattes eller förstärkes af sekundärt från stammens 

 nedre del uppkommande rhiziner (birötter). Den enda för J. 

 G. Agardh och ännu allt framgent kända företrädare af denna 

 typ är den i de arktiska hafven vidt utbredda L. soJidungida 

 J. Ag. Organisationstypen saccharina, till h vilken hören större 

 mängd arter, öfverensstämmer till skottets utbildning med 

 den föregående, men skiljer sig från den derigenom, att den 

 primära »callus>-roten förr eller senare ersattes eller förstärkes 

 af birötter eller ett birotsystem, utxeckladt i akropetal följd 

 från stammens nedre del. Apoda- typen står lägre än de före- 

 gående. Skottet är icke tydligt uppdeladt i stam och blad, 

 utan har till det hela en blad- eller skifiik form, dock med 

 skillnad mellan spets och bas. Det primära vidfästningsorga- 

 net ersattes af rötter utskjutande från skottets undre kant. 

 Denna typ är representerad af L. sessilis Ag. En öfvergångs- 

 form mellan denna och saccharin a-typen har jag trott mig 

 kunna se i den japanska L. raåicosa Kjellm.* Den jemte 

 saccharina-typen artrikaste är digitata-typen, hvilken 

 skiljer sig från denna deri, att skottets bladlika del, åtmin- 

 stone i äldre tillstånd, klyfver sig handlikt mer eller mindre 

 upprepadt på längden. 



Utom dessa fyra habituella organologiska typer synes mig 

 ännu tvenne kunna och böra urskiljas. Dew ena af dessa, 

 hvilken kunde benämnas alata-typen, representeras af L. 

 Peterseuiana Kjellm., afvikande från saccharina-typen, med 

 hvilken den i öfrigt öfverensstämmer, genom vingad, ehuru 



' Jfr. Kjellm. Anf. st. sid. 209, 2G3 och följ. 



