BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 7. 9 



taga nästan hela bladets bredd, så att t. ex. på ett nära ba- 

 sen 29 m. m. bredt blad, hvarje sorus' bredd utgjorde 25 m. m. 

 Deras längd är vexlande, alltid större än bredden. Ar bladet 

 helt, så är sorus alltid betydligt kortare än bladet, men om, 

 såsom ofta är fallet, ett längre stycke af bladets öfre del är 

 upplöst, kan sorus sträcka sig ända till den förhandenvarande 

 bladspetsen. På ett helt blad af 35 cm. längd hade sorus en 

 längd af 12 cm. Sorus intar bladets basaldel och är alltid 

 fullt utvecklad, mogen, innan det nya bladet anlägges. Dock 

 synes dess utveckling först inträda, sedan bladet nått sin 

 fulla utveckling. När ett nytt blad nått en större grad af 

 utveckling och det gamla bladet då. hvilket hos denna art, 

 så vidt jag känner, sällan inträffar, ännu qvarsitter, äro spo- 

 rangierna redan tömda och den ursprungliga soralregionen 

 endast framträdande såsom en aifärgad fläck vid bladets bas. 

 Hvarje sorus anlägges såsom ett helt för sig, men kan till- 

 växa i storlek, särskilt i längd. 



Af samma soraltyp, ehuru något modifierad, äro flere 

 andra Laminaria-arter. Så t. ex. L. solidunyula J. Ag. Sori 

 äro tvenne, en på hvarje bladyta, af mediant basalt läge, ut- 

 vecklade då bladet nått sin fulla utveckling, men innan det 

 nya bladet börjat utvecklas. Hos denna art har man oftare 

 än hos föregående tillfälle att iakttaga, att sorus' utveckling 

 är afslutad, innan det nya bladet nått sin utbildning, emedan 

 hos den ofta blad af ända till tre generationer, det ena öfver 

 det andra finnas samtidigt. Alltid är i så fall sporangierna 

 tomma på det eller de båda öfversta bladen, på det öfversta 

 i regel hela den region upplöst, som intogs af sori. En olik- 

 het finnes dock med hänsyn till sorus mellan denna art och 

 L. longipcs Bory, nämligen den, att sorus alltid är betydligt 

 smalare än den del af bladet, på hvilken den utbildas; of- 

 tast är den också af annan form än hos föregående art, van- 

 ligen äggrund eller utdraget äggrund, stundom cirkelrund 

 eller njurlik. Jfr. för öfrigt F. R. Kjellman, Om Spetsber- 

 gens marina klorofyllförande Thallophyter II. — Bihang till 

 K. Svenska Vet. Akad. Handlingar, B. 4, n:r fi, sid. 16 — 17. — 

 (Kjellm., Spetsb. Thalloph.) och J. (1. Agardh, Bidrag till 

 kännedomen af Spetsbergens Alger. — Kongl. Svenska Vet.- 

 Akademiens Handlingar, B. 7, nr 8, sid. 3, Tafl. 1. 



En annan representant af samma grundtyp är L. Peter- 

 seniana Kjellm. De båda sori äro hos den liksom hos L. lon- 



