BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 18. AFD. III. N:0 7. 13 



dera af bladets båda ytor. Såsom en sådan vill jag anföra 

 L. digitata (L.) Lamx. {L. flexicaulis Le Jol.) i dess vid Sve- 

 riges vestra knst vanligaste form med bladet mer eller mindre 

 djupt uppdeladt i talrika flikar. Vid bohuslänska kusten är 

 denna art, så vidt min erfarenhet sträcker sig, under som- 

 maren alltid steril, 1 ehuru redan då bladet nått sin karakte- 

 ristiska utbildning. På vintern inträder den åtminstone mera 

 allmänt i fertilt stadium. Sporangieställningarna bilda större 

 och mindre, mest rundade, längs- eller tvärsträckta fläckar 

 vid och of van flikarnes midt. Under den tid sori nå sin 

 högsta utveckling inträffar anläggningen och den första ut- 

 bildningen af det n^-a bladet. Jag anser mig häraf kunna 

 draga den slutsatsen, att utvecklingen af sori sker först, se- 

 dan bladet uppflikats, och att följaktligen sori på h varje 

 bladyta till sitt anlag äro flere. Jag vill och kan naturligt- 

 vis icke dermed hafva bestridt, att hos de former af L. digi- 

 tata (L.) Lamx., som hafva helt eller sparsamt klufvet blad, 

 utvecklingen af sori och deras slutliga form än den af J. G. 

 Agardh angifna; jfr. J. Ag. Grönl. Lamin. och Fuc, sid. 17. 

 Men äfven hos Laminarior af digitata- typen med sparsamt 

 klufvet blad kunna flere sori på hvarje bladyta uppträda så- 

 som sjelfständiga och primära bildningar. Så är t. ex. fallet 

 med en del former af L. Bongardiana Post. et Rupr. Upp- 

 komsten af flere sjelfständiga mediana sori är sålunda icke 

 uteslutande eller i hvarje fall beroende af bladets flikighet 

 och sori's utveckling efter det flikningen inträdt. 



I förut genomgångna fall hafva sori varit af mediant 

 läge, d. v. s. om på hvarje yta af bladet endast en sorus 

 utvecklas, så intar denna bladets midtlinie, om flere sori före- 

 komma, så äro de likformigt fördelade öfver hela bladets yta 

 efter bredden eller intaga bladets midtdel. Men det gitves 

 äfven en annan grupp af soraltyper, sinsemellan skilda genom 

 väsentliga karakterer, men med det gemensamt, att sori upp- 

 träda marginalt på ömse sidor om bladets midtfält, hvilket 

 förblir sterilt. 



En hithörande typ är den, för hvilken L. Bodriguezii 

 BoRN. är en representant. Jag tillåter mig att anföra Bornet's 

 beskrifning på sori hos denna art: »Les sores fructiféres se 

 trouvent sur les bords inférieurs de la vieille lame; ils sont 



' Jag bör dock nämna, att Areschoug om denna art uppger, att den 

 skulle vara fertil redan 2; dra juni. Jfr. Aresch. De Lamin. sid. 'J. 



