BIHANG TILL K. sv. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 18. AFD. III. X:0 8. 41 



Till de i det föregående framlagda empiriska imdersök- 

 niiigarne återstår nu endast att lägga en kort öfversigt af 

 de allmänna slutsatser, som framgå af dem. Då emellertid 

 ett ganska betydande material från östra Sveriges intra- 

 marina växtförande aflagringar redan föreligger och af förf. 

 delvis bearbetats, skall nu endast en mycket kortfattad 

 öfversigt lämnas, alldenstund en vida fylligare bild, sär- 

 skildt af vissa arters utbredningsvägar och forntida före- 

 komst, kan erhållas, då den slutliga bearbetningen af de 

 nämda samlingarne skett. 



Ehuru i det följande ett på noggranna undersökningar 

 grundadt försök göres att uppdela den sydsvenska vegeta- 

 tionen i invandringsgrupper, hänförda till de kvartära nivå- 

 förändringarne, är det dock tydligt att uppgifterna i många 

 punkter ännu måste blifva ganska obestämda. 



Efter isens afsmältning följde, såsom Nathorst visat, ome- 

 delbart en rent arktisk flora. Denna utbredde sig öfver hela 

 det område i södra Skandinavien, som ej intogs af det sen- 

 glaciala haf, hvilket afsatte ishafsleran, och intog sedan vid 

 landets höjning de nyblifna landområdena. Först genom fyn- 

 den vid Höghults mosse i Skåne har det kunnat bevisas, att 

 den nämda höjningen försiggått åtminstone till sin allra 

 största del redan medan klimatet var arktiskt. Här har näm- 

 ligen, såsom af sid. 17 framgår, vid högst 18% af M. Gr. an- 

 träffats en rent arktisk flora, hvilken genom sin artrikedom 

 och växtlämningarnes talrikhet ej lämnar möjlighet till tvifvel 

 om sin högnordiska karaktär.' Ganska anmärkningsvärdt är 

 för öfrigt att, ehuru så få undersökningar hittills föreligga, 

 ett jämförelsevis stort antal fakta framkommit, hvilka tala 

 för detta oväntadt tidiga återtåg af det senglaciala hafvet. 

 — K. Rördam har i sitt nyligen utkomna arbete öfver de 

 kvartära marina aflagringarne på Sjaälland omnämt ett fynd 

 af Salix polaris ^ äfven från 0stby i Sels0 socken." Fyndet 

 gjordes i en lera, som anträff'ades 7 danska fot under den nu- 

 varande hafsytan. På den glaciala leran följde sedan gyttja 

 med asj) och hjörJc samt torf med fur; således en fullt klar 



' Utsigt förefinnes således tvärtemot det af förf. (Torfniossarnes bidrag, 

 sid. 9) förr uttalade förmodandet att finna arktiska växtlämningar på t. ex. 

 Kristianstadsslätten. Lämpligast är naturligen att söka närmast intill, men 

 dock något öfver, den postglaciala gränsen. 



^ Saltvandsailuviet i det nordostlige Sjselland. — Danmarks geol. Under- 

 S0g. N:o 2 (1892). 



