44 G. ANDERPSOX, VÄXTPALEONTOLOGISKA UNDERS. AF SV. TORFMOSSAR. 



ligen .skulle kunna ge positiv vi-sshet i denna fråga. An- 

 träffades nämligen på ett större antal ställen endast Empetrum, 

 Cariceti m. fl. i dessa sand- och lerlager. utan att Dri/as, Sali.r 

 polaris o. a. kunde påvisas, vore tydligt vis min förmodan, att 

 den arktiska växtligheten här utgjorts af hedformer, be- 

 kräftad. ' 



Den flora af storbladiga tjällviden, som påträö^ats sub- 

 fossil i Skåne och Östergötland, samt den efter denna följande 

 asp- björk vegetationen hade att i södra Sverige utbreda sig 

 öfver ett område, som åtminstone åt vester antagligen var 

 .större än det nuvarande. Detsamma gäller furen och de växt- 

 arter, som inkommo vid samma tid som detta träd. 



Genom Muxthes fynd och tolkning af Ancylusbildnin- 

 garne inom det baltiska bäckenet har ådagalagts, att detsamma 

 efter istiden utbildats till ett inhaf med sött vatten, livars 

 vattenyta af någon orsak blifvit uppdämd och därigenom 

 .stigit, hvilken stigning i sin tur orsakat genombrotten vid 

 Belterna och Öresund."- Efter hvad man nu känner om för- 

 hållandena på vår östra kust ville det synas, som om furen 

 redan hade invandrat vid Ancylustidens maximum. 



Då sålunda den arktiska, asp-björk- samt furvegeta- 

 tionen inkommit och förträngt hvarandra i tiden efter den 

 senglaciala depressionens utjämnande, är det egendomligt att 

 på en ganska stor del af de undersökta punkterna, lager- 

 följden ej förefinnes i oafbruten kontinuitet. Hvarken vid 

 Höghult eller i de högt liggande raossarne på Tjörn, hvilka 

 .senare helt säkert aldrig nåtts af det postglaciala hafvet, 

 har jag hittills åtminstone lyckats finna mera än fragment 

 af den utveckling, som efter alla tecken att döma egt rum. 

 Jag har här endast velat påpeka denna omständighet, som måste 

 betecknas såsom anmärkningsvärd och möjligen pekande på 

 förhållanden, hvilka ännu äro otillräckligt uppmärksammade. 

 På samma gång bör det emellertid också framhållas, att såväl på 

 flera af de utaf Rördam beskrifna lokalerna, som vid Kro-mosse 

 i Vestergötland (sid. 2()) den normala lagerföljden funnits. Det 



' I de 8tora floddalarue torde däremot Dryasformationen med stor sanno- 

 likhet ha trängt ett godt stycke upp. 



- Genom Rördams och mina fynd af arktiska växtlämningar pä så läg 

 nivå, som ofvan anförts, synas vissa svårigheter uppstå för denna tolkning, 

 men innan man mera än för ögonblicket är fallet känner förhållandena inom 

 sydvestra delen af det baltiska området, vore det för mycket att tillmäta de 

 nämda fynden någon åtgörande betydelse. 



