54 G. ANDERSSON, YÄXTPALEONTOLOUISKA UNDERS. AF SV. TORFMOSSAR. 



Carices, flera arter, »lemningar och frön». 



Hypnum fluitans. 



Jämte dessa omtalas >en mängd träd, löf, liäiig-en> frän 

 den här 10 fot mäktiga torfven. — Längre österut vid Bed- 

 dinge Huk fann Nathorst 1871 under samma strandvall en 

 torfraosse, hvilkens »nedre lager utgjordes uteslutande af gre- 

 nar och ollon af clc, de öfre däremot af vattenväxter». ' Strand- 

 vallen ligger här på omkring 450 fots afstånd från hafvet och 

 torfvens öfre yta 1 — 3 fot ö. h. 



En submarin torf mosse har Sv. Nilsson- varit i till- 

 fälle att närmare undersöka. Denna ligger på Falsterboref, 

 •*/4 mil från den nuvarande stranden. Torfven vidtager på 

 ett djup af 14 fot, och då den är lU — 12 fot mäktig, måste 

 sålunda landet ha legat minst 24 — 26 fot högre än nu, då 

 torfven här började bildas. Nilsson anför från denna sub- 

 marin a torf följande arter: 



Quercus Rohtir, ved och blad. 



Alnus (fint inösa, » » > 



Betala alba, » » » 



Fopulus tremula, » > » 



Pinus silvcstris, ved, kottar, barr. 



Corylus Avellana, nötter. 



Salix caprea, blad. 

 » sp., blad af »vide». 



Meny an thes trifoliata. 



Equisetum sp. 



Sphagnum cymhifoUnm. 



Bryum palustre m. fl. 



En fråga, som nästan själfmant framställer sig, när man 

 ser hvilka växtlämningar som anträffats i de af marina bild- 

 ningar täckta torflagren utmed Sydskänes kuster, är den, 

 huruvida äfven i dessa furen och eken uppträda i skilda nivåer. 

 A priori kunde man möjligen numera vänta att hela in- 

 vandringsföljden skulle vara att finna, från den arktiska 

 floran till och med ekens, liksom förhållandet varit på den af 

 KöRDAM undersökta lokalen (sid. 41) i det nordliga Sjtielland. 

 Emellertid ligga sannolikt de nu ifrågavarande fyndorterna 

 inom AneylHs-\\!A,ivet'ä område, hvadan ganska betydliga af- 



' Anmärkningsvärd är öfveronsstämraelsen med förlinll;indL'iia vid Listers- 

 hufvud (sid. 12). 



^ 1. c, sid. X. 



