8 F. R. KJELLMAN, OM FUCOIDÉSLÄGTET MYELOPHYCUS KJELLM. 



kymatisk byggnad med jemförelsevis långt drifven väfnads- 

 difFerentiering, att tillväxten är interkalär, antingen ursprung- 

 ligen eller slutligen lokaliserad, basal, att fortplantnings- 

 organerna äro ytcellbildningar och att i samband med deras 

 utveckling de ytceller, som icke öfvergå till eller utbilda 

 sporangier, utväxa till ett celltrådskikt. hvari sporangierna 

 blifva inneslutna, och som följaktligen till sin uppkomst är 

 sekundärt och närmast utbildadt för växtens fortplantning. 



Det finnes ett ej ringa antal Phseosporeer, hos hvilka en 

 del af dessa karakterer, nämligen skottets parenkymatiska 

 byggnad, dess interkalära växande och fortplantningsorganens 

 utbildning ur ytceller, är betecknande. Väl afvika de rätt 

 betydligt från hvarandra i väfnadsdilFerentiering, fortplant- 

 ningsorganens slutliga form och uppträdande, men å andra 

 sidan synes sammanhanget mellan dem genom öfvergångs- 

 former så starkt uttryckt att jag tror mig böra uppfatta 

 dem såsom en i åtskilliga serier uppdelad familj, Encoeliacecc. 

 Det är till denna som slägtet Myclophycas synes mig böra 

 hänföras. Några mycket nära förvandta har det visserligen 

 icke bland denna familjs hittills kända slägten, men denna 

 innefattar dock några typer, med hvilka det visar en inga- 

 lunda oväsentlig (ifverensstämmelse äfven med hänsyn till det 

 periferiska, sporangierna inneslutande, om Chordariaceerna sä 

 starkt erinrande cellträdsskiktet. Det är vid detta som hufvud- 

 vigten fäster sig, då detta kan synas vara det för Encoeliacé- 

 typen mest främmande i denna växts organisation. Att den 

 i väfnadsdifFerentiering öfvergår alla andra Encoeliaceer, detta 

 särskildt genom den starka utbildningen af det af långsträckta, 

 tjockväggiga element bestående mellanlagret torde icke vara 

 att tillmäta någon större betydelse med den olikhet i graden 

 af väfnadsdifferentiering, som, såsom ofvan påpekats, inom 

 denna familj är rådande. Dock bör det till en början an- 

 märkas, att förekomsten af ett dylikt sekundärt, i samband 

 med fortplantningsorganen utvuxet celltrådskikt icke kan 

 anses utgöra någon familj ekarakter, emedan i så fall former 

 som till sin öfriga organisation väsentligt afvika från hvar- 

 andra skulle komma att betraktas såsom nära beslägtade och 

 å andra sidan former, som utan tvifvel äro närbeslägtade 

 skulle komma att blifva till familjen skilda från hvarandra. 

 Såsom ett exempel härpå må slägtet Gohia Eke anföras. 

 Det eger ett periferiskt, celltrådskikt som i alla väsentliga 



