Ogsaa hen mellem og over hverandre, og derved kan Underlaget paa en yderst indviklet 

 Viaade overspindes med et tæt Væv af Rodder. Ofte ere de relativt meget lange og krybe 

 Ira den ene Sten over paa den anden. 



He ere udpræget dorsi ventrale; de have en Had, til Substratet trykket Bugside, 

 en hvælvet Rygside, og mellem disse to afrundede Flanker, fra hvilke haade Skuddene 

 og Rodgrenene udspringe. Tværsnittet er oftest som 111, 3. Hos Mniopsis Weddelliana 

 kan Roden blive noget bredere og fladere, saa at Tværsnittet bliver som V, 12 15 eller 

 18 15, og den samme Rod kan, som V, 12 A viser, have en meget forskjellig Bredde. 

 Naar Rndderne blive saa brede som paa de sidst anførte Figurer, bryde Skud og Rodgrene 

 ikke frem fra selve Flanken, men rykke lidt ind under denne paa Bugsiden (V, 12 og 18). 



Rodens Anatomi. Overhudscellerne ere som III, 25; de ere i Alminde- 

 lighed ordnede i Længderækker. Hos Pod. Ceratophyllum har jeg fundet Klorofylkorn i 

 dem, i alt Fald paa Steder, der laa nær ved Rodskuddene. 



G rund vævet s Celler ere parenkymatiske, de inderste de største og tillige de 

 længste, idet de kunne blive 3 — 7 Gange saa lange som vide. Lave og spredte Porer 

 kunne findes (III, 24). 



Centralcylinderen har her egentlig ikke Cylinderform, men en Form, der 

 stemmer omtrent med hele Rodens, i det den er fladere paa Bug- end paa Rygsiden. 

 Den ligger nærmest Bugsiden (III, 3, 11; V, 12 B, 18 B). Den er protoplasmarig og 

 stivelsefri. 



Den simplest byggede har jeg fundet hos de smaa Former af Mniopsis Weddelliana, 

 i det den her kan mangle Xylem og alene bestaa af en noget kollenkymatisk Blodhast 

 (VI, 2). Denne bestaar af Sirør og Kambiform. 



Fyldigere udviklet er Centraleylinderen bos de større Former, der have tykkere 

 Rodder. Her findes to Xylemstrænge, der hver bestaar af 2 eller 3 snævre Ring- eller 

 Skruetrakeider (III, 17, 18), det eneste anatomiske Element med lidt forvedet Væg, og disse 

 to Strænge Ondes i den ventrale Del af Cylinderen, som angivet III, II, 15; V, 12 B, 

 18 B, og VI, 3. Medens der i nogle Tilfælde (III, 15) ikke er fundet nogen Differentiering 

 i Centralcylinderens øvrige Masse, har jeg i andre Tilfælde fundet en saadan , der navnlig 

 viser sig deri, at der til hver Xylemstræng slutter sig et Parti Blødbast og ned gjennem 

 Centralcylinderens Symmetriplan strækker der sig et Cellevæv, der har en noget anden Lys- 

 brydning end det øvrige, og som skiller de to Blodbastmasser fra hverandre (VI, 3). Paa 

 Længdesnit gjennem Roden vise de nævnte, midt mellem Xylemgrupperne liggende Celler 

 sig at være langstrakte med horizontale Vægge og videre end Elementerne i den nærmest 

 Xylemgrupperne liggende Blodbast; om disse er der aabenbart flest Sirør, men saadanne 

 mangle dog heller ikke i den øvrige Del. 



Billeder af det kambifonne Blødbastvæv med Sirørene ses i III, IC, 17, 19. 



