10 



Rodforgrening. Nye Rødder opstaa paa Flankerne af de ældre, men ellers 

 uden Orden eller bestemt Plads (I, I; V, 20 A ; VI, 12); ere Moderrødderne meget flade, 

 udspringe de lidt inde paa Bugflade under Flankerne (V, 12 A, 12 B, og 18 A og B). 

 Ganske unge, endnu i Moderroden indesluttede Rødder har jeg ikke fundet, og jeg kan 

 derfor heller intet speciellere angive om deres Dannelsesmaade. At alle Rodgrene ere 

 endogene, fremgaar dog med Sikkerhed af den ringformede Saarflade, der undes om deres 

 Basis, og det er temmelig vist, at de opstaa i Barken nær Periferien af Roden, ikke umid- 

 delbart paa Centralcylinderen. 



Rødder fra Stængler. Jeg har gjentagne Gange, om end ikke almindelig, 

 fundet Rødder udspringende fra Stængler (?■' il, 11; III, 1; VI, 10, 11). I det næst sidste 

 Tilfælde (VI, 10) udspringer en Rod fra Basis af et Brudstykke af et Skud, i det sidste 

 (VI, II) fra en Saarflade paa en Stængel, hvorefter den, følgende Stængeloverfladen i en 

 Skruelinie, søger nedad; den er i dette Tilfælde forsynet med særlig stor Rodhætte (11, B). 

 Hvor Forholdene have været tydelige, have ogsaa disse Rødder vist sig at være endogene. 



Roden hæftes fast til Underlaget dels ved Rod haar, dels ved ejendommelige 

 Legemer, som jeg vil foreslaa at kalde H apt er er. 



Rodhaar udvikle sig paa ubestemte Steder af Rodens Bugflade, i Regelen saaledes, 

 at hele Strækninger ere yderst tæt beklædte med en kort brunlig Belægning af dem, idet 

 omtrent hver eneste Overhudscelle forlænger sig haarformig (III, 8, 11; V, 18; VI, 14). 

 De ere, som sædvanlig, Udkrængninger af Overhudscellerne, men i Regelen ere de temmelig 

 tykvæggede, hvilket maa antages at staa i Forbindelse med, at deres Funktion her mindre 

 er Opsugning af Næring end Fasthæftning af Roden til Underlaget. Paa Grund heraf brede 

 de sig ogsaa i Spidsen ud i uregelmæssige Lapper (ligesom Kimplanternes Basalcelle af 

 spirende Oedogonier og andre Alger), der synes at udskille en brunlig limagtig Substans 

 (III, 8, 9; VI, 4, 15). Deres Længde afhænger af Substratets Nærhed, men er sædvan- 

 ligvis meget kort. Paa ældre Bodder er det ofte næppe muligt at skjelne de enkelte Rodhaar 

 fra hverandre, dels paa Grund af deres ringe Længde og bugtede Form, dels paa Grund 

 af den brune eller sortebrune sammenkittende Masse. Kisel har jeg aldrig fundet ud- 

 skilt i dem. 



Hapterer 1 )- Med dette Navn betegner jeg nogle ejendommelige især paa Roden 

 udviklede Legemer, Gribe- og Hæfteredskaber af en tvivlsom morfologisk Natur. De findes 

 normalt paa Roden af Podostemon Ceratophyllum, sjælden hos Mniopsis Weddelliana , men 

 noget almindeligere hos Mn. Glazioviana. 



Hos Podostemon Ceratophyllum ere de størst og mest ejendommelige, hvorfor 

 de ogsaa ere sete tidligere, f. Ex. af Uooker (Compan. Bot. Mag. 2, p. 24), der sammen- 



') Af å-xTEtv, â^Tsadai al binde, hæfte, lierore, gribe. 



