12 



Disse Organer ere en saa mærkelig ug interessant Mellemform mellem Rodder, Stængler 

 og Emergenser, at de vel kunne fortjene et eget Navn. Fra Rodder afvige de ved 

 Mangel af Rodhætte, ved den exogene Oprindelse og ved den fuldstændig parenkymatiske 

 Rygning. Men her bør det dog erindres, at de allerseneste Aar have lært os ægte Rødder 

 at kjende, som i to af disse Punkter afvige fra det sædvanlige. Rødder uden Rodhætte 

 kjendes som ovenfor omtalt (S. 9), og hos selve Podostemaceae maa de jo, foruden hos 

 Castelnavia, ogsaa findes, naar Carios Iagttagelse er rigtig. Exogene Rødder kjendes nu 

 ogsaa (efter Dr. Ad. Hansen l ) hos Cardamine pratensis, Nasturtium officinale og silvestre), og 

 hertil kunne vel ogsaa Loranthaceernes og andre Snylteres intrakortikale Rodgrene henfores. 



De ligne Rødder deri, at de have Spidsevæxt, have Regeneratiousevne, og at de 

 bære Rodhaar. Dog maa jeg om dette sidste Punkt bemærke, at det ikke vejer meget i 

 Vægtskaalen; Regrebet «Rodhaar» maa fattes meget videre end det sædvanlig sker, thi 

 aldeles de samme Haardannelser findes paa mange andre Organer end paa Roden, saa at 

 de langt fra ere noget Særkjende for denne. At llaar med Rodhaars Rygning kunne fore- 

 komme paa Thalli, Forkim o. 1. er bekjendt; paa liallusdannelser optræde ligeledes aldeles 

 ægte Rodhaar; der gives vel ikke mange haarbærende Rhizomer, men Ilaarene paa dem, der 

 ere mig bekjendte (Goodyera repens, Corallorhiza , Mercurialis perennis, vist nok ogsaa Epi- 

 pogon og efter vanTieghem tillige Palatum og Trv6homan.es), ere overalt byggede som Rod- 

 haar; der findes saadanne paa Forkimen af Triticum og vel ogsaa andre Græsser 2 ), og de 

 kunne endog strække sig helt op paa Epiblasten. 



«Rodhaar» ere aabenbart en til et bestemt Arbejde (Fasthæftning og Opsugning) 

 uddannet Haarform, der kan forekomme ikke blot paa Roden, men paa alle rodlignende 

 eller andre Legemer, paa hvilke der er Brug for saadanne llaar. Deres Forekomst paa 

 Haptererne vil da ikke kunne bruges som Bevis for, at disse ere Rodder. 



Naar jeg imidlertid ser hen til den Regenerationsevue, som jeg har iagttaget hos 

 dem, om end kun én Gang, men som ganske ligner Rodens, og dernæst til deres Plads, 

 nemlig paa Rødder, — paa hvilke der jo ikke med Sikkerhed vides at opstaa andre Legemer 

 end: andre Redder, Rodhaar og Rodskud — saa er jeg mest tilbøjelig til at antage, at de 

 ere stærkt metamorfoserede Rødder, at de en Gang have været uddannede som sædvanlige 

 Rodder, men i Tidens Lob ere blevne formede til den afvigende Form, som de nu have, i 

 Overenstemmelse med deres særlige Funktion som blotte Hæfteorganer; en ganske lignende 

 Omdannelse maa jo antages foregaaet med Tristiclia- Roden, med Viscum's og andre Snylteres 

 Rodder, idet de have tabt Rodens ellers saa konstante Særkjende, Rodhætten. 



Maaske ville mine fortsatte sammenlignende Studier af Podostemaceer bringe 



') Vergleichende Untersuchungen über Adventivbilduugen. tSeiiekenb. Naturt. Gesellscb. XII lid. ISS1.) 

 ') Warming, Lærebog i den almindelige Uolanik, 1880, S. 83, Fig. 70, U og S. 233. 



