16 



antager at hidrøre fra Lokaliteternes Forskjelligheder (Vandels Dybde, Strømmens Styrke); 

 man betragte f. Ex. de forskjellige Figurer af Podostemon Ceralophyllum ; det ene Yderpunkt er 

 den I, 1 og II, 5 afbildede Form med de korte brede Afsnit, det andet den I, 6, 8 og 

 II, I afbildede Form med de lange, baarfine Afsnit. At Bladene af Mniopsis scaturiginum, der 

 kun ersamlet én Gang, nemlig af Martins, skulde være fuldstændige saaledes, som de fore- 

 ligge i Herbarierne og i Tegninger (VI, 16), forekommer mig tvivlsomt; jeg er tilbøjelig til at 

 anläge, at kun Basaldelene ere tilbage, og at Vandet bar ødelagt Besten. Paa ældre Stængler 

 ere enten kun Basaldele af Bladene tilbage, fordi disse paa Grund af deres Kiselholdighed ere 

 mere modstandsdygtige, eller Bladene ere ganske fjærnede, efterladende et Ar, hvad der især 

 findes hos Var. pxtsilla af U/h. Weddelliana (V, II, 14, I.S). Paa ældre afblomstrede Planter 

 af Mniopsis Weddelliana løsrives ogsaa Stænglernes Barkvæv efterbaanden, saa at kun det 

 mekaniske Væv med Karstængene bliver staaende (V, 2). 



Bladudviklingen. Der findes ingen Stængelspids, som rager nøgen op 

 over det yngste Blad, og dette indtager endog omtrent den Plads, som Stængelspidsen ellers 

 skulde have, er med andre Ord omtrent terminalt. Længdesnit gjennem Skuddenes øvre 

 Ender (det er især Podostemon, i ringere Grad Mniopsis Weddelliana, der har afgivet Materiale 

 hertil) vise sig som IV, 1 og 2. Har det yngste Blad opnaaet en vis Størrelse, ses et 

 næste at opstaa som en lille Vorte i Dalen mellem det og dets Forgænger, altsaa / 6 

 paa IV, 1, i Dalen mellem/ 4 og/ 3 ; men altid er del yngste Blad ligesom rykket lidt op 

 paa Foden af det 3dje yngste, f 6 opstaar altsaa ligesom paa Foden af/ 3 , og den Kløft, 

 der skiller det fra/ 4 , er dybere end den. der skiller det fra/ 3 . Det samme ses af IV, 2. 

 Den gamle Fytonlære faar her en Kjendsgjerning at støtte sig til. 



De unge Blade bestaa af et uordnet Cellevæv under en sædvanlig Overhud (III, 21 B), 

 og dette uordnede Delingsvæv fortsætter sig nedad i Stænglen i et lige saa uordnet; dets 

 Grænser ere i IV, 1 og 2 angivne ved en mørkere Tone, hvilket er overensstemmende 

 med Naturen, thi dette Vævs mindre og protoplasmarigere Celler vise sig altid mørkere end 

 de tilgrænsende ældre mere storcellede Væv. 



Har det unge Blad naaet en vis Størrelse, begynder Dannelsen af dets Dele; i 

 enkelte Tilfælde (de nederste Blade paa et Skud, se III, 21 A og B) dannes Stipien tidligere 

 end Pladens Afsnit, i andre Tilfælde synes dette ikke at være Tilfældet; men den kommer 

 dog i ethvert Fald meget tidlig, om end efter det nederste Afsnit eller et Par af disse. 



Afsnittene anlægges akropetalt; dette gjælder baade de primære og alle af højere 

 Orden (IV, 8 — 13). Skiftevis anlægges et Afsnit paa Bladets højre og venstre Band, og ofte 

 opstaar et Sideafsnit saa nær ved Spidsen af Hovedafsnittet, at dette næsten synes at 

 dikotomere sig (IV, 9, lOi. Saa vel i Fligenes Alternation, som i den akropelale Dannelse 

 er der større Lighed med Bregnebladene end med noget andet Blad, saa vidt mig bekjendl. 



