19 



Mniopsis Glazioviana er tueformig af Ydre, men aabenbart mindre paa urund af 

 en stærk Forgrening end paa Grund af Skuddenes tætte og oprette Stilling paa Roden. 



Ægte Axelknopper, stillede i Medianplanen af Bladet og inden for den indre 

 Stipel ere iagttagne i ét eneste Tilfælde hos Podostemon Ceratophyllum (II, 4; se Figurfor- 

 klaringen); om de virkelig ere exogene Dannelser, har jeg ikke kunnet se. Oven for hvert 

 af Bladene c, f og g findes der en Axelknop, og disse støttende Blade ere ikke ditheeiske. 

 Afvigende fra alle andre Sideskud begynde disse med Lavblade; saaledes ere Blad 1 og 2 

 i Knop C skælformede Blade, og den nu affaldne Plade paa Blad 3 bar sikkert ikke været 

 stor. Ligeledes ere de to nederste Blade i Knop B og C Lavblade. Stillingen af de 

 første to Blade er transversal i Forbold til Dorsiventralitets- Planen , men der flader 

 temmelig hurtig en saadan Drejning af Bladrækkerne Sted, at de komme til at ligge i denne 

 eller i en med den parallel Plan, altsaa blive stillede paa samme .Maade som Bladrækkerne 

 paa de sædvanlige Sideskud. Det første Blad paa disse Axelknopper vendte i to Tilfælde 

 ud mod Skuddets Rygside , i et Tilfælde mod Bugsiden , saa vidt ses kunde paa de to 

 temmelig smaa og slet konserverede Knopper. 



Stænglens Anat omi. 



Alle Karstrænge ere Bladsporstrænge. Hvert Blad modtager én Strang; følges 

 denne ind i Stænglen, vil man se, at den efter et kortere eller længere Løb nedad lægger 

 sig op til en anden Stræng, der højere oppe bøjer sig ud til den modsatte Side; det 

 hele Forhold er, som om der er en eneste Stræng, der skiftevis afgiver Grene til højre og 

 venstre, til de paa Flankerne staaende to Bladrækker (II, 7; IV, 1, 2). Et Tværsnit af 

 Stænglen vil derfor vise et ringe Tal af Karstrænge, som alle ligge i Dorsiventralitets-Planen 

 (Podostemon IV, 3) eller danne en Bue, der vender den konkave Side mod Stænglens Byg- 

 side (Mniopsis VI, 8). 



Tværsnit af Stænglerne kunne være regelmæssig elliptiske, men ofte er Rygsiden 

 lidt mindre hvælvet end Bugsiden (VI, 8). 



Karstrængene bestaa af lidt Blødbast (Sirør og Kambiform), samt nogle meget faa 

 og meget udtrukne Skrue- og Ring-Trakeider. Jeg har undertiden set Tværsnit, der talte 

 for, at der i Blødbasten fandtes Adjunktivceller. Det er vanskeligt bestemt at afgjøre 

 Trakei'dernes Beliggenhed i Forbold til Blødbasten, fordi de paa Tværsnit ere saa lidet i 

 Øjne faldende; hvor den har været tydelig, have Trakeiderne ligget nærmest ved Strængenes 

 Bugside (IV, 3; VI, 8). 1 ældre Stængler opstaar der ofte en Hulhed i hver Stræng, i 

 hvilken Resterne af Trakeiderne ligge (VI, 8, Strængen til venstre). 



Karstrængene ere afstivede af et kollenkymatisk Væv, der ligesom i Roden er 

 stærkest paa Rygsiden (IV, 3; VI, 8); de ganske smaa Strænge findes dog helt rundt omgivne 

 af et næsten lige mægtigt Kollenkym (IV, / i). Delte Kollenkym kan til sidst antage en brunlig 



