20 



Farve, ligesom ogsaa det nærmest omgiveade, mindre kollenkymatiske Væv. Foruden dette 

 Kollenkym kan der hos Podostemon længere ude i Barken paa Bugsiden findes et Kollen- 

 kymlag, der ses i IV, 3, men ogsaa kan mangle hos den samme Art; hos Mniopsis Wed- 

 delliana har jeg ligeledes fundet kollenkymatisk uddannede Vævlag, om end svagere udviklede, 

 paa Dugsiden af Stænglen. 



Det om Karstrængene liggende kollenkymatisk uddannede Væv er for øvrigt i visse 

 Henseender forskjelligt fra Kollenkymet og nærmer sig til den seje Dasts Celler eller til Ved- 

 parenkymet. Hos Podostemon Ceratophyllum findes der nemlig der langstrakte bastcelle- 

 lignende Celler, dog uden spalteformede Porer; AJniopsis- Arierne have derimod mere ægte 

 Sej-Bast, i det der ikke blot findes prosenkymatiske Celler, men disse have tillige spalte- 

 formede Porer, stillede skraat i en til venstre opstigende Skrue, og dernæst er det ovrige 

 om Strængene liggende Væv dannet af Celler, der forbinde Vedparenkymets Former med 

 Vedcellernes Spalte-Porer (VI, 6, 7 a—b). 



For øvrigt er Stænglernes Overhud og Grundvæv ikke forskjelligt fra Bodens. 



Dladenes Anatomi. 



Epidermis ligner de andre Deles (IV, 6; V, 5). Den er klorofylholdig, og 

 Klorofylkornene fandtes lejrede op til Indervæggene. Dladene ere især hen mod Afsnittenes 

 Spidser lidt rendeformig fordybede og i Benderne forsynede med en mere tyndvægget 

 Overhud; ejendommeligst er det, at der her hos alle tre Arter blandt Overhudsceller af 

 sædvanlig Form findes uordentlig indstrøet nogle smaa Celler, der ligesom ere skaarne ud af 

 de andre og ofte runde sig lidt af mod dem (IV, 6; V, 5). Disse smaa Celler have et mør- 

 kere, noget mere kornet Celleindhold end de andre, og de rage ofte lidt kuppelformig op over 

 dem ; jeg har endog set, at de hos Podostemon Ceratoplujllmn kunne forlænge sig og danne 

 korte rodhaarlignende Haar (IV, 7). Da der ofte klæber talrige smaa Smudspartikler ved 

 disse rendeformede Partier af Bladene, synes et klæbrigt Stof at secerneres her, og rime- 

 ligvis ere disse smaa Celler eller smaa Haar herved virksomme. For øvrigt kan jeg intet 

 oplyse om den Betydning, som en saadan Sekretion muligvis kan have for disse i Vandet 

 nedsænkede Blade. 



Mesofyllet i Bladene er bygget som Stænglens Grundvæv af tyndvæggede Paren- 

 kymceller, der ere størst i Dladenes Indre; en Differentiering i Pallisadevæv og pnev- 

 matisk Væv findes ikke (V, 6). Banden lober underliden ud som tegnet i V, 7. 



Nerverne bestaa af enkelte Karslrænge med en meget svag Udvikling; Siror ere 

 ikke sete, men meget udtrukne Bing- og Skruelrakeider (VI, 7c) kunne endnu findes i de 

 nederste, kraftigere Dele af Nerverne. Disse Strænge støttes i hele deres Omkreds (se V, (i, 

 Cellerne med de morke Vægge) af meget snævre og lange Prosenkymceller, ægte Sej-Bast- 

 celler (VI, 7 d), og selv i et macereret Blad bevare Nerverne af denne Grund en vis Sejhed. 



