37 71 



Sammenholdes disse Resultater med andre Iagttageres Bestemmelser af Metallernes 

 Varmeledningsevne i absolut M aal, vil man finde meget store Uoverensstemmelser. Skarpest 

 træde disse netop frem ved Sammenligningen med de nyere Maalinger af Tait (Trans. Hoy. 

 Soc. of Edinb. 1878, p. 717) og af II. F. Weber (Monatsber. der Aead. Berlin 1880, p. 457), 

 som begge ligeledes have bestemt Ledningsevnen for Elektricitet. Saaledes finder f. Ex. 

 Weber Forholdet mellem Ledningsevnen for Varme og for Elektricitet ved 0° lig 2007 for 

 Kobber og 1288 for Vismuth, medens jeg for Kobber har fundet 1574 (efter den anden 

 Forsøgsrække 1500) og for Vismuth 1900. Da imidlertid begge disse Iagttagere have be- 

 tegnet deres Meddelelser som kun foreløbige, skal jeg ikke her gaa ind paa en nærmere 

 Undersøgelse af Grunden til disse Uoverensstemmelser. 

 Af ovenstaaende Tabel fremgaar: 

 1° en Stadfæstelse af Wiedemanns og Franz's Lov for de bedre ledende Metallers Ved- 

 kommende, idet Forholdet imellem Ledningsevnen for Varme og for Elektricitet er meget 

 nær konstant for disse saavel ved 0° som ved 100°. For de slettere Ledere derimod 

 voxer dette Forhold stærkt, naar Ledningsevnen aftager, saaledes at der paa denne 

 Maade ligesom indledes Overgangen til de ikke metalliske Legemer, hvor som bekjendt 

 Ledningsevnen for Varmen langt fra aftager saa stærkt som Ledningsevnen for Elek- 

 tricitet. Grunden hertil kan ligge i disses større Gjennemstraalelighed og større Ud- 

 straalingsevne, og med Flensyn til det sidste Punkt er det værd at bemærke, at netop 

 ogsaa Antimon og Vismuth udmærke sig ved en paafaldende stor Udstraalingsevne. 

 løvrigt er det ogsaa muligt, at de stærkt fremtrædende thermoelektriske Kræfter hos 

 Nysølv, Antimon og Vismuth kunne være medvirkende til en lettere Forplantning af 



Varmen. 



i j. 

 2° Forholdet -^ : — er for alle Metallerne, med Undtagelse af Jern, saa godt som ens 



XlOO x u 



og meget nær lig med Forholdet mellem de til 100° og 0° svarende absolute Tem- 

 peraturer (1,367). Man vil altsaa for Ledningsevnerne k og x ved den absolute Tem- 

 peratur T have : , 



— = Tx Konstant. 

 x 



Denne Lov synes endogsaa at være mere almindelig gjældende end den foregaaende, 

 idet ogsaa Nysølv, Antimon og Vismuth i denne Henseende forholde sig som de øvrige 

 Metaller. Meget paafaldende er den slærke Stigning af Varmeledningsevnen med Tempera- 

 turen hos Legeringerne Messing og Nysølv, medens Ledningsevnen for Elektricitet ligeledes 

 forandrer sig ganske uregelmæssig, idet den aftager langt mindre end hos alle de andre 

 Metaller. I en svagere Grad gjælder det samme for Aluminium. 



Jeg havde allerede i 1872 i Vidensk. Selsk. Oversigter («Bestemmelse af Varme- 

 grader i absolut Maal») udtalt som en Formodning, at «Forholdet imellem et rent Metals 



