Sil 



viklede Form liar lange, elegante, særdeles linl delte Blade, saaledes sum fremstillet paa 

 min Fig. I og 2, Tav. XIII. Jeg bringer herved min hjærleligste Tak saavei lil Dr. Regneli 

 som lil Prof. Wittrock, der godhedsfuldt laante mig Uiksmuseets .Materiale til Under- 

 søgelse. 



Dr. Regneli ledsagede sin Sending med et Brev, dat. Cidade de (.'.aidas d. 15. 

 Mai 1881, al' hvilket jeg aftrykker følgende, som giver en udmærket Forestilling om Plantens 

 hele Levevis, og som tillige viser, med hvilken Omhu og Intelligens han har indsamlet 

 Materialet. 



«Fyndorten för dem var en hergshall med omkring 45° stupning ned i en liten 

 «bassin« fylld standigt med sakla tlytande vatten l'rân vid ena anden befintlig vildfors och 

 vattenfall. Hen 21 Februari var denna hergshall i vattenkanten och så langt ned skimjas 

 kunde taft besatt med plantor i den utveckling, roret no. 1 visar: lânga sijelkar oeh de 

 Qnl fördelade bladen nående vattnets yta, bildade en vacker mörkgrön garnering af bassinen 

 åt denna sida (se Fig. 1 , Tav. XIII). Från andra sidan, der vattnet flöt ut ur bassinen 

 liksom öfver ett dammbord, och der bassinen tyektes vara djup, fanus intet. — Den 28 

 Mars gjordes en excursion till dylik forss och vattenfall i Rio verde, der Caslelnavia åter- 

 fanns ännu med lânga stjelkar och flna blad, men nu med stjelkarna vid basen myckel 

 uppsvulnade (se Fig. 2 og 3 A — D) och med en miingd ruda punkter eller knölar på undre 

 sidan, hvilka bel'unnos innehålla kOnsorganer med 2 ståndarknappar, hvilkas färg syntes 

 genom den lunna epidermis af stjelken. 



Den 21 och 28 April fanns å förstnämda fyndorten, ribeiräo dos Bugres, blott 

 en miingd stumpar af stjelkarne sticka öfver vattenytan (påmiunande om stubb på et af- 

 mejadt sädeslalt) \id basen försedde med många fiera rôda punkter, nu bildande knölar 

 isynnerhet på den (ill en frons utvecklade vid klippan stärkt vidfästa delen. Mellan 

 dessa, och der vattnet var ännu mera grundt, fanns andra med en och annan stump af 

 gamla (ursprungliga) bladsijelkar och på den mycket mer utbredda frons, i kanten af 

 densamma, fransar (nybildningar af stjelkar och blad?), och mellan dessa ännu andra med 

 mycket mer förgrenad (klynnedell) frons utan tecken till blad eller fransar; blomknölarne 

 många fier och mer utvecklade, men könsorgan ännu inneslutna. I li vattenkanten och 

 dels utom den samma, der klippan blott då och då fuktades, funnos forst former med 

 utsluppna könsorganer (se Fig. 15, Tav. XIII); de långa stigmata stucko nu fram som 

 efl par horn oeh äfven ståndarstrångarne tyektes tilltagit mycket i långd; exemplar med 

 knapparna uppsluppna funnos på det nära nog torra; frons af dessa former grönbrun 

 (ungefär som Fusus vesiculosus), kunde salian lås hel och hallen från klippan, och segmenter 

 voro så lalrika och lait inlill hvarandra packade, atl nâgot centrum af Irons sallan kunde 

 finnas. Att nu vilja draga den slutsatsen, det dessa små former uppkommit ur den ur- 

 sprungliga (af d. 21 Febr. och 28 Marsl, är väl kanske nâgot förhastadt; jag har blott velat 



