85 



■ Levet» l'or pu Karstræng. Man vil i Fig. 8 A og 15 finde to Tværsnit lagte gjennem de 

 to Blade a — b i Fig. 3; Fig. 8 a er ført lidt neden for Kielten mellem dem, Fig. 8 b lige 

 ved denne; den lille Stjærne antyder Kanalen, medens de 6 merke Prikker betegne Kar- 

 strængene i Bladene, af hvilke de lo yderste nylig ere opstaaede ved Deling af en enkelt. 

 Man vil heraf se, at Kanalen findes mellem de to Blade, inde i det ved Sammenvoxningen 

 dannede fælles Fodstykke, og at den udmunder netop i Kløften, der hvor Bladene skilles 

 fra hverandre og nærmest Rygsiden af dem (Fig. 8 i; Rygsiden vender nedad paa Figuren). 



Paa XIII, 19 vil man se Kanalen, der ferer ned til Blomsten mellem Bladene a og b, 

 overskaaret tæt neden for Sammenvoxningsstedet mellem disse. Ligeledes vil man i Fig. 18 

 se den i Længdesnit, førende fra Blomst b ud til Omverdenen, og ved Blomst a vil man 

 se dens indre Munding i Blomsterhulen; derimod har Snittet ikke truffet den ved 

 Blomst c. 



De Blomsterne dækkende Vævdele ere tyndere paa Bugsiden end paa Hygsiden. 



Bladenes frie Foddel er bred og noget skedeformet, saa at den omfatter de nær- 

 mest liggende yngre Dele (se f. Ex. XIII, 3 C og 3 D). Den holder sig længe opret, efter 

 at den levlignende Del af Planten har lagt sig vandret. Pladen er meget Qntdelt, nærmest 

 i alternerende fjerformig Forgrening (XIII, 1, 2, 5); ved Grunden af de sterre Sideflige 

 findes der en fint delt Flig snart nærmest sammenvoxen med Hovedribben, snart nærmest 

 rykket ud paa Sidefligen (XIII, 5). 



Bladenes Udvikling er i alt væsentligt som hos Podostemon Ceratophyllum, 

 men Forgreningen er langt rigere. Alle de Spidser af Hoved- og Sideflige, som jeg har 

 udpræpareret, have tydelig vist, at Sidedelene anlægges i opstigende Følge og mere eller 

 mindre tydelig alternativt (XIII, 17, 19; XV, 5, 13), og at alle Nydannelser anlægges under 

 Epidermis (XV, 11, 12; se ogsaa i). Knoplejet er som hos de tidligere undersøgte. 



Angaaende Stænglens og Bladenes Anatomi kan mærkes folgende. Kisel- 

 dannelser mangle i hele Planten. Alle Cellevægge ere uforvedede. Intercellulære Rum 

 mangle eller ere dog kun yderst smaa. Overhuden er yderst simpel, dannet af for- 

 længet polygonale eller rektangulære Celler. Grundvævet er storcellet og dannet af 

 tyndvæggede Parenkymceller ; efter Døden, naar Planten ved Vandstandens Synken kommer 

 til at ligge paa det tørre, fyldes de fleste af disse Celler med Luft, og derfra skriver sig 

 det hvide, næsten kalkagtige Udseende, som de hentørrede, frugtbærende Exemplarer faa 

 (XIII, 4). 



Karstrængenes Forgrening vil ses af XIII, 16, 18 og XV, 1, 2, 3. Den er 

 yderst simpel og staar i nøje Forbindelse med hele Skuddets Forgrening. Hver Axe mod- 

 tager 1 Stræng, som løber ud i Blomsterbunden (XIII, 16 ved a, 18 ved «; XIV, 3, 26) 

 og dér deler sig i flere, som forsyne Støvdragere og Ovar; fra denne Stræng udgaar end- 

 videre neden for Blomsten én Stræng til hvert af det paagjældende Skuds Blade, hvilke 



Vidensk. Selsk. skr.. 6. K.rUkr-, naturvidens!* og mathem. Afd. Il- .". i i 



