15 91 



Raden er ofte lidt stærkere, næsten ribbeformig hvælvet, hvilket staar i Forbindelse med de 



nedenfor omtalte stærke Delinger i dens I'arenkym. 



Ztarfra-Rødderne ere stærkt klorofylholdige ; der findes endog Klorofyl i selve 

 Overhuden, især op til Bagvæggene. Jeg har fundet, at Klorofylkornene danne Stivelse 

 paa deres Overflader, som afbildet XI, 20 og XII, 10, og de saaledes dannede Stivelsekorn 

 ere oftest meget uregelmæssige. Derimod er den Stivelse, som, rimeligvis sekundært, 

 dannes i Karstrængenes Nærhed, sædvanlig mere regelmæssig formet (XI, IG, m). Den 

 Ligbed, som disse Rødder saaledes i Form og Klorofylrigdom have med Blade, forhøjes 

 yderligere ved deres anatomiske Bygning (XI, 22) og Karstrængl'orgreningen (XII, 2, 20, 22 

 o. a.), hvorom nedenfor. 



Rodhætten dækker Spidsen helt rundt hos Dicræa elongata og kan hos denne 

 Art undertiden være ret stor (X, 6, 13); men derimod er den hos D. algmformis ligesom 

 hos Mniopsis og Podostemon Ceratophyllum kun en lille, neglformel Plade, der aldeles ensidig 

 findes paa Rodspidsens Rygside (XII, 20, 22, 23, 24, 25). Jeg bar endog fundet Grene 

 uden Rodhætte (XII, 20 og 22), men om de fra først af have været uden denne eller 

 de i Tidens Løb have tabt den, formaar jeg ikke at afgjøre. Det er dog aabenbart, at 

 Rodhætten ikke spiller nogen stor Rolle her og nærmest maa betegnes som «rudimentær» 

 og paa Vejen til at gaa tabt; intet Under om den virkelig undertiden helt mangler (se ogsaa 

 Iste Afhandl., S. 8). 



Rodforgreningen. Alt for Haanden værende Materiale af Dicræa elongata er 

 for gammelt til, at det med Sikkerhed kan afgjores, om Rodgrenene ere exogene eller 

 endogene; den Omstændighed, at der ikke ses noget tydeligt Spor af Brud ved deres 

 Basis, berettiger endnu ikke til den Slutning, at de ere exogene, thi det samme er Til- 

 fældet med de ældre Rodskud, skjønt de bevislig ere endogene. 



Paa de yngste Udviklingsstadier af Dicræa algæformis, som jeg har kunnet under- 

 søge, og i langt højere Grad paa alle ældre, ser det ud, som om Rodgrenene vare exogene; 

 man betragte Fig. 20 og 22 B: Bugtningerne mellem Moderroden og dens Grene ere saa 

 jævne, og Overgangen fra den enes Overbud i den andens synes lige saa kontinuerlig, som 

 om Grenene vare exogene Dannelser; ingen Saarflade, intet ringformigt Ar, ingen krave- 

 formig eller skedeformig Dannelse ved deres Grund antyder nogen endogen Oprindelse selv 

 paa de alleryngste, jeg har kunnet finde. At Grenene i ethvert Fald ikke, som ellers, 

 anlægges dybt inde i Moderroden, i Centralcylinderens Periferi, tror jeg at turde antage 

 for givet, men jeg er ikke vis paa, at de dog ikke, ligesom Rodskuddene, dannes i Moder- 

 rodens alleryderste Væv, maaske kun dækkede af to eller tre Cellelag, der afkastes eller 

 opløses uden at efterlade sig noget varigt eller endog kun kort varigt Ar. Men naar en 

 Rod danner sig paa en ældre Del af Moderroden, altsaa mere adventivt, er den i ethvert 

 Fald endogen, hvad det uregelmæssige Ar om dens Grund viser (XII, 23). 



