96 2(1 



jeg antager, at Gjennembruddets Mærker meget let udslettes, især fordi de gjennembrudte 

 Cellelag kun ere to. Dette bestyrkes derved, at ogsaa Blade synes at kunne opløses og 

 forsvinde uden at efterlade sig noget tydeligt Ar; jeg anser det saaledes for rimeligt, at 

 der paa XI, 2 — 4 bar siddet Blade neden for de nu synlige nederste, som ere opløste, og 

 navnlig bar der ved * i Fig. 3 sikkert siddet et, af bvilket der endnu saas Antydning. 



Hvad der imidlertid udmærker de blomstrende Skud fremfor de golde, er deres 

 udviklede Stængeldel. Det bliver da ogsaa lettere at se Stillingen af Bladene; disse staa, 

 som X, 7, XI, 2 — 7 og XII, 13 — 18 vise, i to Rækker, som ligge i Moderrodens Dorsiven- 

 tralitetsplan , den ene Kække vendende hen mod og den anden bort fra Rodspidsen (den 

 «akroskopiske» og den «basiskopiske» Bladrække); allsaa er Bladstillingen her ganske som 

 hos de i 1ste Afhandling omhandlede Arter. Antallet af de til Udvikling kommende Blade 

 synes at være forskjelligt. Medens de nederste Blade ligne de golde Skuds Blade i at have 

 simple, nerveløse eller 1-nervede, liniedannede eller lidt spateldannede Plader uden eller 

 uden synderlig stor Skededel, faa de højere stillede, den endestillede Blomst omfattende 

 Blade en langt større, baadformet Foddel, som paa de ældre Skud er det eneste til Stede 

 værende, i det Pladedelene nemlig falde af (se især X, 7 Blad d og e paa det nederste Skud), 

 og meget hurtig udviskes Sporene af den affaldne Plade. De vegetative Blade, som ses i 

 Fig. 13 — 18, Tav. XII, er sikkert alle kun de nedre baadformede Foddele af Blade, hvis 

 Plader ere forsvundne. 



Paa disse Skud træder det ogsaa lydelig frem, at Pladerne ere sværd formede 

 eller sammentrykte fra Siderne og, naar Hensyn tages til Foddelene, ridende (X, 7 øverste 

 Skud, o. fi. a.). 



Det synes at være Regelen, at de florale Skud udvikles i nedstigende Følge. 

 I alt Fald ses det tydelig saa vel af X, 2 og 20 (især Roden til venstre), samt XII, 1 (Grenen 

 til venstre og til Dels den store midterste), at de øverste Skud ere videre i Udvikling end de 

 nederste, f. Ex. allerede i fuld Blomstring, medens disse endnu have smaa, fuldstændig lukkede 

 Blomsterknopper. Jeg antager dog, at de blomstrende Skuds Anlægs følge lige saa vel er 

 opstigende som de golde Skuds; Materialet har ikke tilladt Afgjørelsen af dette Spørgsmaal. 



Hvert floralt Skud frembringer kun én Blomst, som er terminal. 



Betragtes de hidtil gjennemgaaede Podostemaceer med Hensyn til deres Vegetations- 

 organer og tages Podostemon CeratophyUum til Udgangspunkt, synes Udviklingen at være 

 gaaet i to Retninger. 



Hos den nævnte Podostemon ere Rødderne krybende, ubegrænsede i deres Væxt 

 og bære forholdsvis kraftige Rodskud (indtil c. 5—6 Cm. lange), ret rigt forgrenede og 

 besatte med kraftige Blade (1,6; II, 1 o. s. v.). Rodderne ere her kun svage Assimilations- 

 organer, Skuddene ere som ellers de vigtigste. 



