25 101 



l\, 50; XI, 8; Ml, 19), og i Overensstemmelse hermed gaffeldeler hin Stræng sig først 

 hengere ude, i selve Androeceets fælles Stilk (se de punkterede Linier i • m i Del af de 

 anførte Figurer). 



Det vigtige Spørgsmaal opstaar her: Af hvor mange Støvblade er Androeceet 

 dannet? To Forhold kunne tænkes. Det kunde være dannet af kun et eneste Støvblad, 

 som i nogle Tilfælde dedoublerer sig ved kløvning lige til Grunden, i andre Tilfælde først 

 forgrener sig længere ude; i saa Tilfælde niaatte vi sikkert søge Podostemaceernes Slægt- 

 ninge mellem de ikke mange Familer, hos hvilke forgrenede Støvblade forekomme. Eller 

 det kunde tænkes dannet af to selvstændige Støvblade. 



Det er mig ikke muligt endnu at føre noget Bevis for Rigtigheden af det ene eller 

 det andet. Men en komparativ Betragtning af de øvrige Slægter bringer mig til den An- 

 lagelse, at Androeceet bestaar af to Støvblade. Fællesstilken er da enten opstaael ved en 

 Sammenvoxning mellem Traadenes Basaldele eller er en Forlængelse af Blomsterbundet), 

 altsaa en Axedannelse, og naar jeg atter antager det sidste for det sandsynligste, er det 

 fordi Blomsterbunden i det hele hos disse stærkt dorsiventrale Blomster er saa skjæv, og 

 fordi ogsaa et Staminodium sædvanlig har sin Blads paa Fællestraaden, paa den udvendige 

 Side af Kløften mellem de to specielle Traade. Hos Castelnavia, der er den af de tinder- 

 søgte Arter, som har de stærkest adskilte Støvdragere (XIV, 1), opstaa disse som adskille 

 selvstændige Vorter paa Blomsterbunden. 



Abnormt kan saa vel Antallet af Støvdragerne som af Staminodierne forøges. 

 I VII, 7 er fremstillet el Tilfælde, i hvilket en fælles Traad bærer 3 Antherer; der gaar to 

 adskilte Slrænge ud i Traaden, af hvilke den ene gaffeldeler sig for at forsyne de to An- 

 therer; kun I Staminod fandtes som tegnet. I VII, 8 er et andet abnormt Tilfælde frem- 

 stillet : en tredje Støvdrager er ogsaa her kommen til , men den er gold og er helt adskilt 

 fra de andre, paa normal Vis forenede. Mærkeligt er, at dens Spids har en lignende Byg- 

 ning som Staminodierne, hvilket kunde synes at tale for disses Støvdragernatur. 



Et tredje abnormt Tilfælde fandtes hos Mniopsis Glazioviana (IX, 49); det slemmer 

 nærmest med VII, 7, i det der til det normale Knippe af to Støvdragere, som det ses 

 af Fig. 50, og b — c i Fig. 49, er kommet en tredje Støvdrager (mærket a), hvis Traad er 

 sammenvoxet med det normale Knippe indtil omtrent halv Højde, og som ligeledes faar sin 

 egen Karstræng, men denne Støvdrager er steril; at mærke er for det første, at dens op- 

 svulmede Spids er papilles paa en lignende Vis som Staminodierne, og for del andet, at 

 der sidder et Staminodium ud for hvert Mellemrum mellem lo Støvdragere. 



Tværsnit af Støvtraaden ses VII, 4 og XIV, 7. 



En stærk Strækning af Støvtraadsparliet linder Sted under Blomstringen hos Podo- 

 stemon Ceratophyllum (VII, 19) og Mniopsis Weddelliana (VIII, 4). Ilos Castelnavia princeps 

 strække Traadene sig under Afblomstringen betydelig og blive efter Afkastning af Knap- 



VtdenBk, Selsk. skr. 6. Række, naturvidensk. og matlieru. Aft). 11. 3. |3 



