27 L03 



gamer paaviste to Cellekjærner i Støvkorn, eller de antyde en ikke udførl Tetradedeling, 



vover jeg ikke at afgjøre, forend jeg liar kunnet følge Udviklingshistorien. 



Bestøvningen er vist som Regel Selvbestøvning. Jeg har truffet Støvkornene spi- 

 rende i Støvknappen, og jeg har ligesaa gjentagne Gange og hos forskjellige Arier truffet 

 dem paa Arrene [Mniopsis Weddelliana, JJicræa algæformis og elongata, se f. Ex. XII, 27), 

 der vare i en tæt Berøring med de aabne og endnu støvholdige Antberer. Bestøvningen 

 synes at kunne foregaa lige saa godt under Vandet, som ovenfor dette, skjont det sikkert 

 oftest er Tilfældet, at de Planter, som blottes for Luftens Adgang, lettere blomstre end de 

 nedsænkede (cfr. Regnelis Meddelelser ovenfor). 



Pistillen er dannet af to Frugtblade, sammenvoxede i ét Ovarium med to termi- 

 nale Ar. I Knoppen ere disse altid bøjede nedad mod Anlbererne, altsaa mod Blomstens 

 Bugside (VII, 1,5,6; IX, 47; XI, 9; XIV, I). 



Arrene ere meget forskjellige. hos de forskjellige Arter: hos Podost. Ceratophyllum 

 udelte og nogenlunde stærkt papillose (VII, 5), hos Mniopsis Weddelliana delte i et for- 

 skjelligt Antal Flige og endnu stærkere papillose (VIII, 3, 4, 6); hos Mniopsis Glazioviana 

 ligeledes stærkt papillose, men udelte (IX, 42, 46). Hos Castelnavia forlænget kegleformede, 

 næsten hornformede, ganske glatte Legemer (XIV, I); af Farve ere de her røde ligesom 

 Anthererne. Hos Dicræa tlongata kort kegleformede, tykke, budte, udelte og glatte (XI, 9, 10); 

 hele Periferien er navnlig om Spidsen dækket af et Lag af radialt strakte Celler, men de 

 rage ikke frem over Overfladen i Form af Papiller. Hos Dicræa algæformis ere de brede, 

 korte og lidt lappede (XII, 27). Efter Blomstringen falde Arrene ofte fuldstændig af, saa 

 Frugtens øvre Ende bliver ganske afrundet (VII, 17 — 19 o. a.). 



Ovariet er ellipsoidisk, glat, selv om Frugten bliver ribbet (sammenlign VII, 17 

 med 18 og 19), og torummet med en meget tyk Placenta, som ved to meget tynde Vægge 

 forbindes med Ydervæggen. Hos Castelnavia princeps og Mniopsis Glazioviana svinde disse 

 Skillevægge meget tidlig, saa at Ovariet egentlig bliver enrummet (IX, 43; XIV, 15, 27). 



Jo mere dorsiventral Blomsten er, desto større er Forskjellen paa Rummenes Stør- 

 relse. Omtrent lige store ere de hos Dicræa elongata og algæformis, hvis Skud i det bele 

 ikke ere stærkt dorsiventrale (XI, 12; XII, 29). Stærkt ulige store, i det det notoskope Rum 

 er betydelig større end det gastroskope, ere de hos Mniopsis Weddelliana (VIII, 29), hvis 

 Blomst i det hele er meget skjæv (se Længdesnittet VIII, 5), og hos Podostemon Cerato- 

 phgllum (VII, 10, 11). 



I Forbindelse med denne Forskjel i Rummenes Størrelse staar Opspringnings- 

 Sømmenes Beliggenhed. Følgende Figurer vise, at disse dele Ovariet i to ulige store 



13* 



