29 L05 



A. Inderst findes cl megel i üjnc faldende Cellelag, en indre Epidermis, hvis Celler 

 ere strakte i tangential-horisontal Retning og have lykke, brunlige Inder- og Ydervægge, men 

 tyndere Sidevægge (Laget epi paa VII, 20, 21, 22; VIII, 30— 33; IX, 45; XI, 11,21; XV, 14). 



Paa radiale Længdesnit gjennem Ovariet træder det stærkt frem paa Grund af Cel- 

 lernes regelmæssig firkantede Lumen (VII, 9). 



B. Det næstinderste Cellelags Celler (sep i Figurerne) krydses med først nævntes 

 (<>/>/) under rette Vinkler, i det de ere strakte i lodret Retning (VII, 23 ; VIII, 28); paa et 

 Tværsnit gjennem Ovariet ville disse Celler derfor frembyde omtrent samme Udseende som 

 det forsi nævntes paa radialt Længdesnit, nemlig som temmelig regelmæssige Firkanter 

 (f. Ex. XI, II). 



1 den udviklede Frugt bar dette Lags Celler altid stærkt fortykkede og lagdelte 

 Vægge; jeg har fundet C-formcde Fortykkelser som afbildet hos Mniopsis Ulazioviana 

 (IX, 45), hos Podostemon Ceratophyllum (VII, 22), JJicraa clonyata, algæformis (XI, 21) og 

 rigida, og hos Castelnavia; en ens stærk Fortykkelse næsten helt rundt hos Mniopsis Wed- 

 ddliana (VIII, 32, 33). 



C. Efter dette Lag følge de Strænge, der fremkalde Ribberne i den modne Frugt 

 bos Podostemon, Dicrcva og Castelnavia. Disse Strænge ere ocdnede som Ribberne i en 

 Umbellifer-Frugt (VII, 10—12; XI, 12; XII, 29, hvor en er forglemt): der er en Midt- 

 slræng i Ryggen af hvert Frugtblad (af hvilke en kommer til at ligge ud for Mellemrummet 

 mellem Støvdragerne), to Sidestrænge og endelig to Randslrænge, der slutte sig mere eller 

 mindre tæt til Opspringniugsømmeu. Undertiden ligge de to Randribber, som støde op 

 til samme Søm, tydelig adskilte, men sædvanlig ligge de saa tæt sammen, at de i den 

 modne Frugt kun træde frem som en eneste, men bred Ribbe. Man vil derfor ogsaa linde 

 Frugter beskrevne som 8-ribbede, skjønt de i Virkeligheden ere forsynede med 10 Skleren- 

 kymstrænge. En Afvigelse er afbildet XIV, 27 : her er der 6 Strænge i hvert Frugtblad. 



Disse Strænge bestaa af ensartede prosenkymatiske Celler (Sej-Bast); kun aller- 

 nederst i Midtribben, altsaa i Frugtbladenes Rygribbe, har jeg set Skrue- og Ring-Trakeidcr 

 (se f. Ex. XV, 20 og 21). 



Disse Strænge mangle hos Mniopsis (VIII, 29; IX, 43), dog med Undtagelse af, at 

 en Karstræng fra Blomsterbunden af kan træde ud i Frugtbladets Ryg og lobe et kort 

 Stykke op i denne. 



For øvrigt er Resten af Frugtvæggen omtrent ens; til det stærkt fortykkede, næst 

 inderste Lag slutter der sig undertiden 



D. nogle, mindre regelmæssig i Lag ordnede, stærkt fortykkede Celler (VIII, 32, 33), 

 og Resten er 



E. et tyndvægget Parenkym, som i gamle Frugter kan være mere eller mindre 

 ødelagt og forsvundet (f. Ex. XI, 21). 



