17 147 



Sættes Svovlammonium lil det faste eddikesure Sall dannes Svovlmangan, der 

 strax har en rodgul Farve men efter Opvarmning bliver gulgrønt. 



Udsat for Luftens Indvirkning holder det eddikesure Mangantvcilte sig ganske 

 godl , naar Krystalnaalene ikke ere altfor fine ; i dette Tilfælde undergaar det en kjendelig 

 Forandring og antager efterhaanden en mørkere Farve; navnlig bemærkes dette, naar man 

 tørrer Saltet under Luftens Adgang i Stedet for over Kalihydrat under en Glasklokke. 



Ved Ophedning til 80°— 85° tabte Saltet 39,8 Troc; da Temperaturen forhøjedes 

 til 100—105°, aftog det yderligere i Vægt, og efter 35 Timers Forløb var Vægten eonstant 

 og Tabet 59,2 Proc. 



Følgende Forsøg viser Saltets Forhold ved højere Temperatur: 



0,402 Gr. eddikesurt Mangantveilte blev ophedet i en Porcellænsdigcl, først svagt 

 over Flammespreder, indtil alt var sammensinlret, hvorved bemærkes Udvikling af Vanddamp 

 og Lugt af Acetone, derpaa over en almindelig Bunsensk Lampe til svag Rødglødhede under 

 Luftens Adgang; det derved efterladte Ilte vejede 0,124 Gr., der efter Behandling med Jod- 

 kalium og Saltsyre brugte 15,4 Cc. 2 /io normal svovlundersyrligt Natron, svarende til et Ind- 

 hold af 0,01232 Gr. virksom Ilt o: 9,93 Proe.; dette Ilte er altsaa nærmest Mn„0 3 , der 

 kræver 10,13 Proe. virksom Ilt; først ved stærk Glødning dannes Aln. d O i . 



Imidlertid er der en Mulighed for, at det dannede Mn„0 3 kan hidrøre fra, at der 

 først forcgaar en Reduktion til MnO, der da ved lavere Temperatur iltes til det mindre 

 eohærente Mn 3 O i , som ved 300° — 400° formaar at optage Ilt af Luften og danne Mn. z O a . 

 At en saadan Iltabsorbtion linder Sted paa et vist Stadium, viser følgende Forsøg: 



0,388 Gr. eddikesurt Mangantveilte blev henstillet ved 100°— 110° og vejede efter 

 48 Timers Forløb 0,165 Gr.; efter yderligere Henstand ved 200° i G Timer var Vægten 

 0,159 Gr., hvilkel svarer til et Tab af 59,02 Proc. Yderligere Henstand ved 200° i 36 Timer 

 bevirkede en Vægtforøgelse, idet Besten nu vejede 0,160 Gr. Saadanne lltningsphænomener 

 blive nærmere berørte i Afsnittet III. 



Den analytiske Undersøgelse af det eddikesure Mangantveilte gav følgende Resultat: 



1) 0,520 Gr. blev behandlet med fortyndet Svovlsyre (I Rf. conc. Svovlsyre -f- 9 Rf. 

 Vand) ved Kogning i 2 Va Time; herved spaltes Mn.,0 3 som tidligere omtalt i MnO og 

 MnO«; det uopløste Manganoveriltehydrat, i hvilket altsaa findes Halvdelen af Saltets 

 Manganindhold, gav efter Udvaskning og Glødning 0,074 Gr. Mn. J O i svarende lil 10,25 Proc. 

 Mangan ; Saltet indeholder altsaa 20,50 Proc. 



2) 0,514 Gr. efterlod ved stærk Glødning under Luftens Adgang 0,146 Gr. Mn 3 O t 

 svarende, til 20,47 Proc. Mangan. 



3) 0,325 Gr. blev bragt ned i en farveløs Blanding af Jodkalium og et Par Ce. Salt- 

 syre; efter Omrøring titreredes det frigjorte Jod med 2 /io normal svovlundersyrligt Nalron; 

 der forbrugtes 12,2 Cc. svarende til 0,00976 Gr. virksom Ilt eller 3,00 Proc. 



Vidensk, Selsk. Skr. 6. Række, naturvukiisk. og mathem. Afd. II. 4. J9 



