73 



255 



Intervallets Grænse viser sig her omtrent proportional med (In)" , men voxer dog 

 forholdsvis lidt stærkere. Rimeligvis forholder Sagen sig i Virkeligheden saaledes, at denne 

 Grænse maa kunne udtrykkes ved en stærkt konvergerende Række af Formen 



a = a + ßln + r (ln)°- -f d{ln) 3 + . . . , 

 hvor Koefficienterne ere saaledes beskafne, at det Iredie Led yilnf er det dominerende Led 

 for saa godt som alle de Værdier af w, som angives ved Faktortavlernes Udstrækning. 



Man kunde være tilbøjelig til at formode, at de af Werten s bestemte Grænser for 

 2'— maatte egne sig til Afledning af Grænser for Intervallet, men dette er ikke Tilfældet; 

 dertil ere de meget for vide, og dette har atter sin Grund i, at de ere udledte ved Hjælp 

 af Grænser for ø[n), som ere endnu mere vage end de af Tchebycheff angivne. 



§ 10. Forklaring af Tabellerne. 



Da alle Undersøgelser om Primtallenes Antal blandt andet ogsaa maa stiles mod 

 det Formaal, at tilvejebringe Midler til at kontrollere Faktortavlernes Rigtighed, er det af 

 Vigtighed at have Midler til at kunne jevnfore Formlernes Resultater med de virkelig op- 



Vidensk. Solsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og mattiom A f .1 . II. G. 33 



