13 321 



som jeg har Forsøgt at bestemme saavel ved Beregning som ved Forsøg. Jeg skul dog her 



udelukkende holde mig til de sidste. Disse udfortes med et 300 mm langt, 2,7Ù ma indvendig 



og 1,2""" udvendig vidt Rør, for hvilket Modstanden først bestemtes. Derefter blev Køret 



brækket over i to Dele paa omtrent 200 og 100""" Længde, og disses Modstand bestemt, 



og endelig blev den større Del brækket midt over og Modstanden bestemt af hver Del. 



Betegnes Uørets indre og ydre Diametre ved </, og d e , saa fandtes ved disse Forsøg den 



empiriske Formel 



di 



0,82 — 0,35 y 



som Udtryk for det Tal, der ved endelige Dimensioner træder i Stedet for det Rayleign'ske 

 Tal 0,82. 



Det var min Hensigt paa samme Maade direkte at bestemme Korrektionen for Rør 

 Nr. I, men ved et Uheld gik Koret over, allerede forend de forste Maalinger vare udførte. 

 Begge Stykker bleve anbragte hvert i sin kvadratiske Træplade og nedsattes i Truget, som 

 saaledes blev delt i tre Afdelinger. Afstanden imellem de to Rørender, som vendte mod 

 hinanden, var omtrent 3 cm . 



Betegnes ved R Modstanden af Kviksølvsøjlerne i begge Rørene og det mellem- 

 liggende Rum, S Modstanden af min Siemens' Normalenhed og x Modstanden af For- 

 bindelsesledningen, saa gave Maalingerne, ved hvilke begge üalvanometrets Traade vare 

 forenede til en : 



t = 10° to. k(R + 5 + x) = 9063,3 -)- G 



k(R-\-x) f = 4766,8 + G 



k(S + x) <= 3551,0-)- G , 



hvoraf R = 1,28297 S. 



Ved direkte Forsøg fandtes endvidere Modstanden af Kviksølvet i det mellem begge Rørene 

 liggende Rum lig 0,00009 S. Ved Reduktion til 0° ved Hjælp af Temperaturkoefficienten 

 0,00090 erholdes saaledes Modstanden af begge Rørene ved 0° lig ■ 



1,27 1 32 S. 



Den benyttede Siemens' Normalenlied var mærket: Dec. 82, Nr. 2713, « = 0,000340, richtig 

 bei 15°5. Ved Henføring til denne Temperatur reduceres den fundne Værdi til 



1,26899 Siemens Enheder. 



Som Kontrol blev den benyttede Normalenhed sammenlignet med en I!. A. Normalenhed 

 (verificeret af Lord Rayleigh, Juni 1882, Nr. 54, a = 0,00025, rigtig ved 11°S), hvor- 

 ved fandtes 



1 S. E. = 0,9S411 B. A. , 



