409 



vinde et [ndstillingsmærke for Kikkerten. Fremgangsmaaden herved var følgende: begge 

 Kor anbragtes i en Jernskaal med Kviksølv, der opvarmedes til 120°; samtidig opvarmedes 

 umiddelbart ved Siden heraf to smaa Glaskugler (hver af Vægt lig 0,04 Gram og af Volu- 

 men 0,07 Cbcm.) til henved 400°. Med en Jernpincet førtes nu hver af Glaskuglerne saa 

 hurtig som mulig ned under det opvarmede Kviksølv, hvorpaa man lod dem stige op hver 

 i sit Hor. Det gjaldt nu om at bringe Glaskuglerne, der svømmede paa Kviksølvet (hvis 

 Overflade omkring dem ikke frembød no^en kendelig Afvigelse fra den øvrige næsten plane 

 Overflade) til at ligge lige i Midten af Horet. Dette opnaaedes ved cl Par Gange at stryge 

 Rørets udvendige Side let med en ulden Klud. Efter nogen Tids Forløb stillede Glaskuglen 

 sig nøjagtig midt i Røret og søgte stadig atter derhen, naar den ved smaa Rystelser bragtes 

 i Bevægelse. Ved nu at indstille Kikkerten skarpt paa Kuglens Rand havde man Sikkerhed 

 for at have Rørets Midte i Focus; den Ovcrfladelinje, man samtidig saa tydeligt, var da 

 Meniskens øverste Rand. Traadkorsets Indstilling lettedes forøvrigt ved det skarpe Sam- 

 menstod mellem Glaskuglerand og Menisk. Paa denne Maade lykkedes det at udfore Maa- 

 lingen med god Nøjagtighed; efter Skøn formener jeg imidlertid, at Indstillingen i det 

 snævrere Rør lod sig udføre med langt større Præcision. 



Til den kapillare Depression var der for det 32 mm vide Rør intet Hensyn al 

 tage. Flvad angaar det 18,5™° vide Rør, viste Maalinger af Meniskens Højde i begge Rør 

 under Forsødet (sammenholdt med en direkte Bestemmelse af Depressionen i et lige vidt 

 Glasrør) at Korrektionen ikke naaede den uundgaaelige Aflæsningsfejl paa Katbetometret, 

 hvorfor den helt er udeladt. Dens Indførelse vilde iøvrigt bidrage til at forøge Afvigelsen 

 fra den Mariotteske Lov. 



Opmærksomheden har endvidere været henvendt paa den Fejl, der kunde indløbe, 

 hvis Kviksølvsøjlerne i de to Rør havde for s kj el lig Varmegrad, idet en Forskjel i 

 Temperaturen paa 0,1° C. ved en Længde af Kviksølvsojlen paa 760 mm , frembringer en For- 

 skjel af c. 0,oi mm i Tryk. Efter det ovenfor om Forsøgsværelsets Temperatur og om Aflæs- 

 ningsmaaden fremsatte sés, at en saadan Fare ikke har været tilstede. Naar kunstig Belys- 

 ning anvendtes, var Rørene altid dækkede af Skærme. 



Barometrene ere før llttilledningen prøvede for mulig tilbagebleven Luft paa den 

 Maade, at Kviksølvet i det ene Rør la) ved Forandring af Niveauet i B blev indstillet i 

 forskjellige Højder, medens Kviksølvet i det andet Rør (/?) ved Hævning eller Sænkning 

 af dette Rør stadig holdtes paa et bestemt Sted i Røret. Saafremt der i et af Rørene 

 havde været en maalelig Luftmængde, kunde Katbetometeraflæsningen ikke, som Tilfældet 

 var, overalt have givet nøjagtig samme Højde i begge Rør. 



5. De i nedenstaaende Forsøgstabeller paa flere Steder anførte tilbagegaaende 

 Kontrolforsøg (sé f. Ex. I. B. 6 og 18) vise med fuldstændig Sikkerhed, at Kviksølvet under 

 Forsøget ingen Ilt har absorberet; herfor talte allerede den Omstændighed, at Kvik- 



Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvideosk. og mathem. Afd. Il, D 52 



