13 413 



kuru'tavlen cre markerede Født, Afdeling B's sort og Afdeling C og D's Ider ikke kan 

 l'orvexles) blaat. 



iMaalestokken for Kurven er valgt saaledes, at en Enhed af pv i Række I, Afdeling C, 

 er sal lig 3 mm , medens en Enhed (l""") af p er sat lig 20" im . 



Af den graphiske Fremstilling ses, at Værdierne af pv istedetfor, saaledes som det 

 vilde følge af den Boy le- M ar i o ttesk e Lov, at ligge i en med Altseisseaxen parallel ret 

 Linje i Hovedtrækkene danner en med Konkaviteten mod Abscisseaxen vendt krummet Linje. 

 For Værdien af p = 0,70 mm har Kurven en tydelig Diskontinuitet, der deler den i to Grene, 

 én svarende til Værdien af p > 0,7O mra (kaldes i det følgende «lange Gren») og én svarende 

 til Værdier af p < 0,70 mm («korte Gren»). 



(Med Hensyn til den graphiske Fremstilling bemærkes, at den optrukne Linje (der 

 er identisk for begge Kurver) for begge Grenes Vedkommende er en Kurve, hvis Ordinater 

 [pv\ og hvis Abscisser lp) have Relationen 



{p + a) v = k , 

 hvor Konstanterne for hver Gren ere forskjellige. Forskjellen i Nøjagtighed mellem Be- 

 stemmelserne i den korte og i den lange Gren sés af nedenstaaende Tabel 2 og 3 kun at 

 være ringe; den graphiske Fremstilling kan imidlertid give det Indtryk, at Nøjagtigheden for 

 Trykbestemmelserne i den korte Gren er betydelig mindre end for dem i den lange. Dette 

 skyldes Multiplikationen af de smaa Tryk med relativt store Voluminer). 



Selve Diskontinuiteten, der, som Kurven udviser, er bestemt ved talrige Iagttagelser, 

 frembyder følgende mærkelige Forhold. Naar man ved en given iltmængde i Observations- 

 røret først indstiller Kviksølvet saaledes, at Trykkel har en Værdi noget mindre end 0,70 mm , 

 og naar man dernæst ved at forringe Volumen forøger Trykket til en Værdi af lidt over 

 0,7() mm (f. Ex. til 0,8 mm ), viser det sig, at dette Tryk ikke holder sig konstant, men under 

 Forløbet af 3 til 5 Timer synker til en Værdi, der er en halv Snes Procent ringere end 

 den oprindelige. Under Forløbet af denne. Tid er Trykket mer eller mindre ustadigt, svin- 

 gende, mellem Begyndelses- og Slutningsværdien. Om disse Svingninger frembyde nogen 

 Regelmæssighed, har det af forbaandenliggende Grunde ikke været mulig at bestemme med 

 det anvendte Apparat. Efter Forløbet af højst 5 Timer holder Trykket sig konstant, saa- 

 længe det har været observeret (21 til 3t> Timer). 



Hvis den blivende Værdi af Trykket netop er lig 0,7U"" n , viser der sig ved en 

 passende Volumenforøgelse ikke, saaledes som man skulde vente, nogen Forringelse af 

 Trykket; men dette vedbliver at være lig 0,7u""". Fortsættes Forøgelsen af Volumen yder- 

 ligere, frembringes en Forringelse af Trykket. Disse aldeles regelmæssigt indtrædende 

 Fænomener kunne gjentages, saa ofte del skal være. 



Det forekommer mig herved godtgjort, at Ilten ved nævnte Tryk (0,7o mm ) undergaar 

 en Tilstandsforandring, saaledes at der for Overførelse fra Tilstandsformen ved højere 



