25 443 



VIII. 3''J e Tilledning af 0. 

 p = 463.37 v = 72.808 V = 42.0630. 



Samllig i Apparatet = 0.8097 +0.4741 + 42.0630 = 43.3466. 



IX. i'' Aiisorptioiisuesteniiiielse. 



p = 308.24 « + »] = 109.106 V = 41.9440 T = 15.04. 

 ab S. = 1.4028 /C = 18.8674. 



X. Udpumpning som i VI. 

 Samtlig i Apparatet = 1.4028+ 18.8674 = 20.2702. 



XI. 5 le Absorntionsbesteniinelse. 

 p = 157.49 » + »,== 96.948 F = 19.0526 7"= 15.0. 

 ab s. = 1.2176. 



Hæmoglobin- Oplosningens Absorplionscoefficient. For at kunne bestemme den Ilt- 

 mængde, som hindes af et Gram Hæmoglobin ved forskjelligt Tryk, mangle vi endnu Bestem- 

 melsen af llæmoglobinopløsningens physikalske Absorplionscoefficient. Denne er nødvendig 

 for at kunne beregne, hvor meget af hele den absorberede Iltmængde, der ifølge Henry's 

 Lov er opløst i Vædsken, og hvor meget der er optaget af Hæmoglobinet som dissoeiabel 

 Forbindelse. 



Hvis det var bekjendt, under hvilket Tryk Hæmoglobinet fuldstændig mættes 

 med Ilt, saa lod den physikalske Absorplionscoefficient sig fastsætte gjennem en Række 

 Forsøg udførte ved endnu højere Tryk. Det Tryk, under hvilket Hæmoglobinet opnaar sin 

 højeste lltmættelse, er imidlertid at betragte som ubekjendt, og man maa derfor prøve paa 

 at slaa ind paa den modsatte Vej, idet man experimented søger at bestemme, ved hvilken 

 Trykhøjde hele Absorptionen i Hæmogkibinopløsningen begynder at blive en retlinet Funk- 

 tion af Trykkene; denne Trykhøjde kunde da med stor Sandsynlighed betragtes som den, ved 

 hvilken Hæmoglobinet havde bundet det mest mulige Ilt, og af det retlinede Stykke kunde 

 da Absorptionscoefûcienten bestemmes ved Hjælp af den Henry'ske Lov'). Denne Methode 

 kunde imidlertid ikke komme til Anvendelse, thi ved en Betragtning af samtlige Forsøg 

 viste det sig, at den i Hæmoglobinopløsningen absorberede Iltmængde selv ved de højeste 

 af de undersøgte Tryk ikke var nogen retlinet Funktion af Trykkene. 



Kun ved et ganske enkeltstaaende men paa Grund af Mængden og Regelmæssig- 

 heden af Bestemmelserne (10 Enkeltbestemmelser) aldeles paalideligt Forsøg med en 2 pCt. 



') Man ser let, at den anvendte Uetraglningsmaade, hvorefter den optagne Ilt tænkes beslaaende at 2 Dele 

 (én i Vædsken absorberet og én af Hæmoglobinet bunden Del), ikke med Nødvendighed følger af 

 Forsagene, hvor disse 2 Dele ikke særskilt kunne observeres, men at den kan have sin Berettigelse, 

 for saa vidt Forsøgsresultaterne derved fremstilles paa en overskuelig Maade. 



Vittensk. Solsk. Skr.. 6. Række, naturviilcnsk. 0£ mathem. Afd II 10. 5G 



