468 18 



tegner Bestemmelsen af den Streg , der følger umiddelbart efter Nulstregen eller f. Ex. den 

 3,331te. I begge Tilfælde blive alle Kredsens Delestreger bestemte ved Numeraler # B, 

 og de af dem, hvortil der paa den ene Maade knytter sig særlige Egenskaber, findes ud- 

 rustede med de samme Egenskaber, naar de betragtes ud fra det andet Udgangsnumeral : 

 den 5,400de Deleslreg kommer i begge Tilfælde til at ligge ligeoverfor O-Stregen , og 

 Stregerne for hele Grader vedblive at betegne hele Grader. I begge Tilfælde ordnes 

 Stregerne efter Antallet af de til hinanden fojede B'er, og denne Ordning er tilstrækkelig 

 for enhver exakt Behandling, men kun, hvis den falder sammen med den naturlige Ordning, 

 hvor en Tilføjelse af B flytter Forestillingen hen til den nærmest paafølgende Streg , kan 

 man drage Fordel af Sætninger, som gjøre visse Uopmærksomheder, For- 

 vexlinger eller Fejl uskadelige. 



Overfor en Gruppe som denne med diskrete Forestillinger kan Identitets- 

 numeralet holdes skarpt ud fra alle Gruppens andre Numeraler, og det er kun praktiske 

 Grunde, som gjøre det tilraadeligt men ikke nødvendigt at fremhæve, at visse Numeraler 

 betegne smaa, andre store Forskelligheder, og at ringe Forskjel med ringe Fejl kan be- 

 handles tilnærmelsesvis som Identitet. Men ved andre Grupper af Forestillinger 

 stiller Sagen sig helt anderledes. For de kontinuerte Forestillinger blive Begreberne 

 om det smaa og det store og om Tilnærmelse af væsentlig Betydning for selve den exakte 

 Theori. 



Som Exempel paa de kontinuerte Forestillinger ville vi betragte Tiden. Begrebet 

 om det næsten samtidige retter sig ganske efter den Grad af Opmærksomhed, med 

 hvilken man betragter Tidsforestillingen. Snart anse vi Begivenheder for samtidige, naar 

 de have fundet Sted i samme Aar eller paa samme Dag, snart anse vi os for meget om- 

 hyggelige, naar vi begrændse det Samtidige til, hvad der sker i samme Sekund. Men und- 

 tagelsesvis skjærpes vor Interesse og vor Opmærksomhed i langt højere Grad, saa at f. Ex. 

 den Tusindedels Tidssekund bliver væsentlig, som adskiller de Momenter, da det dræbende 

 Skud gjennembrød Karl den tolvtes højre og venstre Tinding, eller den Tusindmilliontedels 

 Sekund, Lyset bruger for at passere en Kikkerts Glas. Ingen Erfaring har kunnet anlyde 

 en Grændse for Tidens Delelighed og skjælne imellem, hvad der er exakl samtidigt eller 

 blot tilnærmelsesvis samtidigt. Og skjøndt det selvfølgelig ikke kan siges at være bevist 

 ved Erfaring, at saadan Grændse overhovedet ikke existerer, er der dog næppe nogen iblandt 

 os, som ikke anser sig for berettiget til at erklære Tiden for kontinuert, det vil sige 

 lil al paaslaa, al Tidens Forandring sker ved ubetinget umærkelig og jevn Overgang 

 uden Spring. 



Ved Kontinuitet forslaa vi her almindelig den Egenskab ved Forestillinger af 

 visse Slags, at der gives Forskjelsnumeraler, som nærme sig uden Grændse til 

 hlen I i I el sn umeralet, saa al de selv for en ideel Betragtning lilsidsl kunne lorvexles 



