20 



Foruden den numeriske Bestemmelse af Brydningsforhold og Farvespredning for de 

 undersøgte Stoffer i Vædske- og Dampform , fremgaar som Resultat af mine Forsøg en 

 yderligere Bekræftelse paa den Antagelse om Refraktionskonstanten , hvortil Prof, Lorenz er 

 kommen ad theoretisk Vej, og som han fandt bekræftet ved sine Forsøg. Jeg har fundet 

 Refraktionskonstanten svagt aftagende med voxende Tæthed af Dampen. Det er imidlertid 

 ikke afgjort ved Forsøgene, om dette skyldes en virkelig Variation i P, eller om det hid- 

 rører fra en mulig Fortætning af Damp paa Beholderens Vægge; har en saadan fundet 

 Sted, maatte den netop bevirke en Formindskelse i Refraktionskonstanten, naar Tætheden 

 voxede. Til at afgjøre, dette Spørgsmaal, maatte der kræves særskilte Forsøg udførte; men 

 det var i disse Forsøg kun min Hensigt at undersøge, om denne Forandring var gjennem- 

 gaaende, og af hvad Betydning den var. Forandringen har vist sig ved alle de Stoffer, hvis 

 Dampe jeg har undersøgt ved forskjellige Tryk, men den har vist sig meget lille ved de 

 fleste af dem, og Forsøgene have været tilstrækkelig varierede, til at jeg ved Benyttelse af 

 Ligning |3) af den af Forsøgene direkte fremgaaende Refraktionskonstant P har kunnet be- 

 regne en Tilnærmelse P' til den, der vilde svare til Damp i den fuldkomne Luftform. For- 

 skjellen mellem P og P' beløber sig i Reglen kun til omtrent 0,5 Procent. Kun ved 

 Ælhylenchlorid naar den 3,5 Procent, ved Æthylformiat 1,3 Procent. For to af Stofferne, 

 l'ropyljodid og Benzol, har jeg ikke faaet anstillet Forsøg ved forskjellige Tryk, idet Propyl- 

 jodkls høje Kogepunkt (102°) hindrede mig i at variere Trykket tilstrækkeligt, og da jeg 

 arbejdede med Benzol, som var det forste Stof, jeg undersogte, indsaa jeg endnu ikke 

 Unskeligheden af at bestemme og variere Dampens Tryk. For disse to Stoffer bliver der 

 derfor nogen Usikkerhed tilbage. 



For at kunne sammenligne Størrelsen af Variationen ved de forskjellige Stoller, 

 har jeg beregnet relative Værdier for Konstanten C i Ligning (3) og opstillet dem i sidste 

 Tabel. Ved Siden af ere Stoffernes Kogepunkter opførte. Æthylenchlorid viser direkte, 

 Benzol og Propyljodid indirekte derved, at deres Refraktionskonstanter for Damp er funden 

 ikke lidt mindre end den for Vædske, en stor Værdi for C sammen med et forholdsvis 

 højt Kogepunkt. Paa den anden Side viser Methyljodid den mindste Værdi for C og har 

 det laveste Kogepunkt. Som det jo var at vente, synes Variationen i P altsaa at have 

 været størst for de Dampe, der have været nærmest ved den mættede Tilstand. 



iMascart har i sine Forsøg over Luftarters Brydningsforhold (Ann. de l'éc. norm. 

 (2) VI.) fundet n—l = AH(\ + BH). Efter Regnault er Vægtfylden ^==^ 1 ff(l +B X H). 

 I disse Formler ere A, B, A 1 , B^ Konstanter, H Trykket af Luften. Deraf findes 



'-—. — = -7- ^ n ,, , der altsaa bliver konstant, saafremt B, = B. Mascart finder 



nu B saa lidt forskjellig fra ß : , at han tilskriver lagttagelsesfejlen Forskjellen. Af de 

 10 Luftarter, der bleve undersøgte, give imidlertid de 8 B<B 1 . Kun N og N»0, hvor 



