23 45 



ikke saa langt som hos longiremis; 7. Led med de samme Torne, dog er den yderste paa 

 Bagranden meget större end de andre 6; alle disse Torne er meget tydelig indleddede. — 

 Gællernes Antal er lidt mindre end hos longiremis, idel der ovenover 3. Kæbefod kun 

 udspringer to Gæller, ovenover 2. Kæbefod kun én; Antallet bliver saaledes i del hele 22. 

 Deres afvigende Bygning er omtalt ovenfor. 



Ovenstaaende Beskrivelse er gjort paa et Par Exemplarer af en Snes Millimeters 

 Længde (fra Öjnenes Basis til Halespidsen); et Individ paa kun 9 mm afveg i Bygning kun 

 lidet fra de större: Endopoditen paa Thoraxføddcrne var forholdsvis endnu spædere, Gæl- 

 lernes Smaablade vel tilstede, men mindre udprægede, Halefødderne spædere; iøvrigt var 

 Forskellene forsvindende. 



At Cerataspis -Arterne erPenæider, turde ikke hore til de vanskeligste Ting at 

 erkende; at stille dem sammen med Sehizopoderne, som Dohrn 1 ) gör, maa jeg anse for 

 ganske forfejlet; jeg vil blot minde om Gællernes Udspring, om I. — III. Par cheliforme 

 Thoraxfadder, om 1. Kæbefod, om .Maxilierne, der har en fra Schizopodernes grundig afvigende 

 Form ; derimod stemmer disse Dele nöje med Penæernes. 



At disse Former dernæst er Larver, er fuldkommen tydeligt ved Haleføddernes og 

 tildels Thoraxføddernes embryonale Tilstand, ved den svage Udvikling af Svøben paa An- 

 tennerne. Hertil kommer endnu den ejendommelige Udvikling af den proximale Tyggeflig 

 paa 1. Kæbefod (ganske lignende har jeg fundet hos Eupbema) etc.' 2 ) 



Vanskeligere er det derimod at afgöre, til hvilken Penæide-Slægt disse Larver maa 

 henføres 3 ). Tilstedeværelsen af en Epipodit paa Thoraxfødderne af I. — IV. Par umuliggör, 

 saa vidt jeg skönner, paa Forhaand en Henførelse til Penæus (Sicyonia, Sergestes); der- 

 imod taler end videre bestemt det större Antal Gæller, navnlig ogsaa Tilstedeværelsen af 

 Gæller paa Thoraxføddernes Epipodit; ti at Epipoditen paa IV. Thoraxfod, at allerede vel 

 udviklede Gæller skulde forsvinde i Løbet af Udviklingen hos en normal Decapod, finder jeg 

 liöjst usandsynligt, og jeg kender intet Præcedens, som tillader en saadan Antagelse. — En 

 Henførelse til Stenopus anser jeg heller ikke for mulig, dels paa Grund af Gællerne paa 

 Epipoditerne, dels paa Grund af Gællernes afvigende Bygning; de øvrige Afvigelser, i Mund- 



Zeitschr. f. wiss. Zool. 21, pag. 372: »Dass wir die Gattung Cerataspis selbst zu den Schizopoden 

 zu stellen haben, erseheint unzweifelhaft». 



Den mærkelige Korskel i Gællernes Uygning hos de to Arter er jeg tilbojelig til at forklare ved den 

 Antagelse, at Gællerne hos longiremis er tilbage i Udvikling i Sammenligning med monstruosus', og 

 at de senere antager den samme Form som dennes. Paa lignende Maade synes Halefodderne hos 

 longiremis at staa tilbage i Udvikling for Halefodderne hos de större Exemplarer af monstruosus, 

 hvis Mundlemmer f. Ex. staar paa et ganske lignende Trin som hos hin, medens omvendt Thorax- 

 fødderne hos monstruosus er langt mindre udviklede end hos longiremis paa et tilsvarende Trin. 

 Den eneste rigtige Bemærkning, jeg har set om disse Dyrs Plads i Systemet etc., er af M.-Edw. i 

 Tavleforkl. til Tab. 54 bis i den illustrerede Udgave af "Règne Animal«, hvor han erklærer det for sin 

 Anskuelse, at Cerataspis monstr. er Larven til en Iteje, «probablement d'un Penée«. 



