27 49 



udadtil stærkt udvidet, og dette udvidede Parti ender fortil i en Spids. — Den ydre, øvre 

 Svøbe er spaltet, dog ikke til Basis; den Fure, som vi fandt hos Penæiderne, er her hieven 

 saa dyb, at Svøben er bleven spaltet. 



Ojenstilkene er ligesom hos Penæus ikke dækkede af Rostrum. Cornea stor. 



Hale fødderne. Skaftet af I. — 5. Par er langt og kraftigt, det ydre Blad er lidt 

 længere end det indre; for saa vidt altsaa som hos Penæiderne. Det indre Blad af 1. Par 

 hos ? er mindre end hos $ og anderledes behaaret. Paa de følgende fire Par findes et lille 

 cylindrisk Vedhæng — som jeg vil kalde Appendix interna — paa den indre Band af 

 det indre Blad; dette Appendix er i Spidsen forsynet med nogle smaa Kroge, ved Hjælp af 

 hvilke de to Fødder, der hører til samme Par, hæftes sammen. Mos $ udspringer paa 2. 

 Par ved Basis af Appendix interna, i Vinklen mellem dette og det indre Blads Rand, et andet 

 længere, Appendix masculina (smlgn. Penæiderne). — Æggene bliver befæstede til Hale- 

 fødderne, men kun til disses Skaft, aldrig til Bladene 1 ); dette synes at staa i Forbindelse 

 med Haleføddernes øvrige Function; Dyrene svømmer nemlig — hvad jeg navnlig har 

 iagttaget hos den nærbeslægtede Palæmonetes varians — ved det 1. — 5. Par Halefodders 

 Bevægelser; de Spring, som de ofte gor, udføres med Haleviften, eller rettere ved en stærk 

 SammenbOjning af hele Halen. 



Den 6. Halefod ligner Penæus'; der findes den samme Tværfure og de samme to 

 Skraafurer paa det ydre Blad, hvorved dette bliver ligesom to-leddet; der findes en lille 

 ubevægelig Torn paa Yderranden. 



Skjoldet er ligesom hos Penæus forsynet med et sammentrykt Rostrum. Furen 

 o er tilstede, ligeledes p; derimod mangler de andre. I Furen p findes en skarp Linje, som 

 det synes en yderst smal uforkalket Chitinstribe, som løber til den forreste Rand af Skjoldet; 

 den forreste nederste Del af Skjoldet kan som en Følge heraf i ringe Grad bevæges. 



Halen er sammentrykt, dog i mindre Grad end hos Penæus; Sidestykkerne er 

 rettede nedefter; 1. Rings Sidestykker ligesaa lange som de følgende, altsaa ligesom hos 

 Penæiderne; men den bageste Rand af 1. Sidestykke dækkes af den forreste Rand af 2., som 

 er meget bredt (langt). Rygdelene af 3. og 4. Ring er meget stærkt udviklede, saaledes at 

 Halen, om den end er saa stærkt som muligt udstrakt, dog viser et tydeligt Knæk, «Reje- 

 knækket». — Den 7. Ring er bagtil afsmalnet; paa Rygsiden findes to Par bevægelige 

 Torne og paa den bageste smalle Ende 4 andre Torne, af hvilke den yderste paa hver Side 



Hos Stenopus er det samme Tilfældet; derimod har jeg ikke hos noget af de mange Exemplarer 

 af forskellige Penæus- Arter, som jeg har set, fundet Æg under Halen; ligesaa lidt hos nogen af 

 de Sergester, som jeg har set — og jeg har haft Sergester for mig i hundredevis; heller ikke 

 hos Leucifer og hos Sicyonia, af hvilken sidste jeg dog kun har sét temmelig faa Stykker. Jeg 

 nodes herefter til at antage, at disse Slægter — idetmindste Penæus, Sergestes og Leucifer — ikke 

 bærer deres Æg omkring med sig. 



7* 



