49 71 



stor Vanskelighed al afgöre, hvilke Furer hos Ilomarus — og hos Reptantia overhovedet — , 

 der svarer til de forhen hos Natantia beskrevne, og jeg har derfor ogsaa i Figurerne be- 

 tegnet dem med et andet Sæt Bogstaver. Furen a hos Homarus, som er særdeles svag og 

 hidtil ganske overset, svarer vistnok til o hos Natantierne ; den maa forøvrigt ikke forveksles 

 med den saakaldte Sulcus cardiobranchialis (Lyttkens), der begrænser «Regio cardiaca» ; S. 

 cardiobranchialis er Muskelindtryk, hvormed vi ikke beskæftiger os her. Den meget dybe 

 Fure c, der løber tværs over Skjoldet svarer maaske (?) til q hos Penæideme. Furen b paa 

 Skjoldets Side (maaske svarende til p) er ligesom sin Fortsættelse e skarp; det samme er 

 Tilfældet med den med bi betegnede Fure. Endnu bör nævnes de meget svage Furer d ogei, 

 der løber tværs over Skjoldet et Stykke foran c (ikke tegnet i Fig. 132, men i 133); den 

 er hidtil overset, men er af Interesse, fordi den optræder langt stærkere hos visse fossile 

 Former. Endnu maa vi nævne en meget tydelig Randfure, tilligemed en skarp uparret 

 Længdefure i Skjoldets Midtlinje. — Ingen af disse Furer er Muskelindtryk. 



Halen er betydelig bredere end den er höj, Rejeknækket er næsten ganske for- 

 svundet; 1. Rings Sidestykker er langt kortere end 2.'s, der er bredere end de følgende. 

 Sidste Led er bredt, bagtil kun meget lidt afsmalnet. Bevægelige Torne mangler ganske. 

 Gællerne. Hver Gælle bestaar af en Stamme, som er besat med en Mængde 

 Gælletraade, som paa hver Side er ordnede i Tværrækker: Smaabladene hos Penæus er 

 bleven meget smalle, de er bleven sondrede dybere fra hinanden, hvert Gælleblad er opløst 

 i en Række Traade, der udspringer direkte fra Gællestammen. — Af Gæller har vi over: 

 V: 1 fra et Hul i Pleuron. 



IV: 1 fra Pleuron, 2 fra Ledhuden, 1 fra Epipod. 

 III: Som IV. 

 II: Som IV. 



I: 2 fra Ledhuden, 1 fra Epipod. 

 Mp a : Som I. 

 Mp 2 : 1 lille Gælle fra Epignathen; desuden en ganske rudimentær, papilformig, 



Gælle fra Ledhuden (sé Astacus). 



lait 20 veludviklede -\- 1 rudimentær Gælle. 



Udviklingen af Homarus (udenfor Ægget) er nu ret vel kendt, navnlig af Smiths 1 ) 



Arbejde og lidt senere ved Sars 2 ). Som bekendt forlader den Ægget paa el temmelig sent 



Stadium, med alle Thoraxfødderne udviklede og alle forsynede med en kraftig Ex op o dit. 



løvrigt vil jeg blot fremhæve, at den unge Hummer 3 ), som har mistet Exopoditerne paa 



') Trans, of the Connect. Acad, of Arts and Sc. Vol. 2. 

 z ) Sars (G. O.), Forti, i Vidensk.-Selsk. i Christiania 187-4. 

 3 ) Se herover Smith, 1. c. 



Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturviilonsk. o£ mathem. Afil. I. 2. 'O 



