76 54 



Homarus, og anden Epinier ligesom hos Eryma kortere end hos denne 1 ). Skjoldet er 

 forsynet med et Rostrum af lignende Udseende som Homarus'. Furerne er i det hele 

 udviklede paa en lignende Maade som hos Eryma, men der er dog den Forskel, at den 

 Fure, som jeg har betegnet med a hos Eryma, her er svagere og ikke forbinder sig med 

 c og bi, medens disse to forener sig med hinanden indbyrdes, c er vel ogsaa stærkere, 

 end den plejer at være hos Eryma, forbinder sig maaske ogsaa med c fra den anden Side; 

 men ei er forøvrigt endnu stærk, mindst ligesaa stærk som c, den fra bi til Skjoldranden 

 lobende Fure er endnu tilstede, og Clytia Leachii staar, saa vidt man tör dømme efter 

 Skjoldet, Eryma nærmere end Homarus, hvorvel den unægtelig synes at vise Overgangs- 

 forhold — hvad jo ogsaa maa siges at staa i god Samklang med den Plads, den indtager 

 i Tidsfølgen. 



I École des Mines i Paris havde jeg Lejlighed til at göre en Skitse efter Skjoldet 

 af en Crustacé fra Kridtformationcn («Cap le Elève [Le Havre]»), som aabenbart stod Clytia 

 Leachii meget nær. Som man af Fig. 134 1' vil sé, stemmer det ganske med ovenstaaende 

 Bemærkninger om Skjoldet hos Clytia Leachii, som væsenlig er udkastede efter Rcuss' 

 Figurer, og kan tjæne som Illustration til min Beskrivelse. 



Slægten : 

 Astacus 

 (i videre Forstand, incl. Cambarus, Astacoides etc.) slutter sig vel paa den ene Side noje til 

 llomariderne, men frembyder paa den anden Side lydelig Forhold, der peger hen til Thalas- 

 sinerne; det er med andre Ord ingen typisk Repræsentant for Gruppen, hvortil den hører, 

 og dette er Grunden, hvorfor jeg har kaldt denne Gruppe llomarider og ikke, som man 

 sædvanlig gör, Astaciner 2 ). 



Thoraxfødderne slutter sig i det hele til Homarus', baade hvad Ledaksernes 

 Beliggenhed, hvad Antallet af bevægelige Led, hvad Epipoditerne, hvad Chelæ angaar; dog 

 er V. Par kun svagt cheliformt. 



Tredje Kæbefod slutter sig til Homarus', om den end frembyder flere smaa For- 

 skelle, som dog ikke synes at have Betydning for os her. 



Anden Kæbefod ligeledes; dog er Exognath- Skaftet omtrent saa langt som den 

 sammenbojede Endognath 3 ). 



') Reuss omtaler og afbilder — liorresco referons — i sin schematiske (ogsaa iovrigt temmelig tarvelige) 



Figur, foruden Haleviftens Midtblad, 7 (!) andre Haleled. 

 '') Jeg bar af Slægten Astacus kun undersogt fluviatilis i det enkelte. 

 3 ) Hos en som «Astacus serratus (Shaw)» bestemt Flodkrebs fra Melbourne (i Jardin des Plantes) var 



Exognatbskaftet ikke saa langt som den sammenbojede Endognath. 



