71 



03 



endvidere synes Haleviften bagtil at have værel budet, li den er paa Oppels Figurer defect 

 liaiUil (ligesom paa en Palinurina jPalinurus] fra samme Localitet); Dyrel er plumpt. Som 



sig nocet indefter. — Halens Epimcrer er længere (Dimensionen forfra-bagtil) end lios Palinurus, 

 men forsynet med den samme bagud rettede stærke Spids. 



De her givne Bemærkninger viser let, hvor Pal in ure 1 1 n s' Plads i Stamtavlen maa blive: 



Scyllarini 



Palinurl longicornes 



Palin. Lalandli alf. Pal. vulgari a II". 



Paiinurus sp 



Palinurcllus 

 vel Genus Palinurello affinissinium. 



Rigtigheden af den i Teksten givne Stamtavle bekræftes, som man vil indse, fuldkommen al 

 Palinurellus; og det bemærkes, at hin Stamtavle var udkastet beuge für jeg anede Palinurellus' 

 Existens. Rigtigheden af mine Anskuelser om Homariders og Lorieaters Slægtskab stadfæstes lige- 

 ledes. Det bliver klart, at den lille Proces paa yderste Led af V. Thoraxfod hos visse. Palinurer 

 virkelig er homolog med den lignende hos Hnmarus, etc.; Palinurellens Characterer har jeg iovrigl. 

 sammenstillet paa en saadan Maade, at en yderligere Paapegen vil være overflødig. Jeg bemærker 

 derfor blot endnu, at den Kant, vi finder paa Skjoldets Side, uden Tvivl svarer til den hos Scyllarus 

 og Phyllosomerne; den findes ikke, eller meget udvisket, hos de voksne Palinurer , end ikke hos 

 Lalandii; dens Optræden hos Scyllarinerne er et nyt Exempel paa Atavisme, eller maaske simpelthen 

 en retarderet Larvecharacter. 



Hvad Palinurus longimanus' Stilling angaar, da kan den kort og godt betegnes som en 

 vulgaris, hvor I. Par Thoraxfodder har uddannet sig kraftigere end hos nogen anden Lorieat. 



Palinurus trigones' Stilling er ikke slet saa simpel. Halefodderne hos 9 antyder bestemt 

 en Mellemstilling mellem Palinurus sp. i Stamtavlen (som har haft lignende Halcfødder som Lalandii 



