94 72 



Overgangsforliold tyder jeg navnlig den mærkelige mangeleddede, i Forhold lil Palinurus' 

 korte og brede, i Forhold til Scyllarincrnes lange, Svøbe paa de ydre Antenner. 



V. Eryoniderne. 



Slægten Polycheles (Deidamia, Willemoésia, Pentaeheles), som er identisk med 

 den fossile Ery on, kan jeg desværre kun behandle efter de af forskellige Forfattere 1 ) givne, 

 desværre ikke altfor gode Beskrivelser og Afbildninger; dog tror jeg, at det ogsaa efter 

 disse skal være mig muligt at kunne angive Dyrets systematiske Plads med nogenlunde 

 Sikkerhed. 



De 4 forste Par Thoraxfødder er hos bægge Kön forsynede med Chelæ; den 

 bevægelige Finger (7. Led) ligger — i Modsætning til Homarus, men overensstemmende med 

 Palinurus — ovenfor og udenfor den ubevægelige, ogsaa paa I. Fodpar. I. Par er ligesom 

 hos Horn. (og Loricaterne) stærkere — men ikke meget stærkere — end de følgende, derhos 

 ogsaa længere (= Homarus). — V. Par synes, efter hvad der foreligger, hos Ç at være 

 forsynet med smaa Chelæ, medens hos $ Chelæ mangler' 2 ) — altsaa ligesom hos Lori- 

 eaterne. — Om der findes Epipoditer etc., véd vi hidtil ikke. 



og Palinurellus) og vulgaris; og denne Opfattelse bekræftes bestemt paa den ene Side ved Rostrums 

 Bygning, ved Mandiblens Plumphed og Mandibelpalpens Forhold, ved det lange Ror, paa hvis Spidse 

 ,J's Könsaabning sidder, og som den har fælles med den med vulgaris meget nær beslægtede longi- 

 manus, paa den anden Side ved as Lidenhed. — Manglen af Proces paa det yderste Led af O's V. 

 Par Thoraxfodder, som den deler med Lalandii, kan ikke antyde en Affinitet til denne; ti "Palinurus 

 sp.» har uden Tvivl ligesom Palinurellus og Palinurus vulgaris besiddet en saadan; det bliver altsaa 

 en Analogi, og Resultatet af vor Betragtning er da det, at Palinurus trigonus er udgaaet fra en 

 Form, som stod mellem «Palinurus sp.« og «Palinurus vulgari affinis«. 

 Heller, Beilr. z. nåh. Kenntn. d. Macruren, Wiener Sitzungsber. 1S62, Math. -nat. Cl. 45. B. 



Willcmoës-Suhm, On some Atlantic Crustacea fr. the «Challenger» Exp. Transactions of 

 the Linn. Society, Sec. Ser. Zoology, Vol. I. 



Spence Bate, On the Willemoésia Group of Crust. Ann. and Magaz. of Nat. Hist., 5. S., 

 Vol. 2, pag. 273, 484. 



Norman, On the Will. Gr. of Crust. Ibidem, pag. 382; Vol. 4, pag. 173. 

 Overfor Normans meget bestemte og omhyggelige Angivelser (sé navnlig hans sidste Artikel) er jeg 

 tilbôjelig til at lægge mindre Vægt paa Bates Angivelse, om at nogle faa af de til hans Raadighed 

 staaende Ilun-Polycheler (i videre Forstand) havde et simpelt (ikke cheliformt) sidste F'odpar, et Par 

 Ilan-Polycheler cheliformt. En urigtig Bestemmelse af Könnet hører, som man af Willemoés-Suhms 

 Fejltagelse vil sé (smlgn. Normans sidste Artikel), ikke til Umulighederne. Det er desuden slet ikke 

 noget sjældent, at Decapod-O'er undertiden har ^-Characlerer i deres Halefødder, noget jeg har sét 

 baade hos en Thalassina anomala og hos en Astacus fluviatilis; riet er jo muligt, at Bate har bestemt 

 Kunnet efter Halefødderne. 



