217 



Øinene ere forholdsvis store (Fig. 1.2.1, med nedre Øielaag og nedad imod Bug- 

 fladen med to Porer, én foran og én bag Øiet i omtrent lige Afstand. 



Kappen er paa Rygsiden sammenvoxet med Hovedet i omtrent en Trediedel af 

 Kroppens Bredde. Denne Forening er endnu inderligere end hos Arterne af Sepiola, 

 idet Kappens egen Muskulatur ikke hører op ved dens øvre Rand, som hos disse, men 

 forlænger sig op paa Hovedets Rygflade, som hos flere Octopoder. 



Dette Forhold træder her sammen med det ligesaa paafaldende Forhold paa Kappens 

 Indervæg, at der ikke findes noget Hægteapparat til vilkaarlig Forbindelse mellem 

 Kappens Sider og Tragtens; men der er et fast bredt muskelagtig Baand imellem disse Dele, 

 en saadan fastere Sammenhæftning, som den vi iblandt de oigopside Decapoder hidtil 

 kun kjendte som et Karaktertræk for Granchiafamilien, men som var os aldeles ubekjendt 

 for de myopside Decapoders ligesom det endnu er os for Oetopodernes Vedkommende. — 

 Netop indenfor disse Sidstes Omraade kunde det imidlertid synes som om den grønlandske, 

 i saa mange Henseender afvigende eller særprægede Octopod, Sciadephorus (smlgn. 

 Reinhardt og Prosch om Sciad. Mülleri (»*.), PI. IV. f. I. 2.), frembød en tilsvarende 

 Forbindelse imellem Kappe og Tragt; men Forholdet er dog et andet. 



Tragten sees i den aabnede Kappehule (Fig. 3) at have Middellængde og med dens 

 øvre Ende at naae fremad i Linie med Øiets Midtpunkt. Aabnet efter Længden viser den 

 (Fig. 10) en Ejendommelighed, som hidtil ikke er bleven bemærket hos nogensomhelst Ce- 

 phalopod. Den bærer nemlig indvendig en temmelig lang og tilspidset Tragttunge, men 

 kun hos det ene Kj øn, H unnerne (F. 10'); medens det ikke har været mig muligt 

 at finde mindste Spor af nogen fri Tragttunge hos Hannerne (F. 10" og 10'"). 



Finnerne ere smalle, udstrakte efter Dyrets Længde, omtrent dobbelt saa lange 

 som brede; deres Rodlinie indtager to Femtedele af Kappens Længde, og Afstanden af 

 deres øvre Rand fra Kappens øvre Rand udgjør ligeledes to Femtedele af Kappelængden. 

 Finnestillingen er altsaa rykket længere tilbage paa Kroppen end hos Sepiolaerne eller 

 Rossierne, og selve Finnens Form er ogsaa bleven en ganske anden end hos disse. 



Af Rygskjold, gladius, har det ikke hidtil lykkedes mig at finde Spor, ikke en- 

 gang paa Tværsnit af Kappen, tagne tæt ved hinanden. 



Da nu «gladius» findes, om end kun i ringe Uddannelse, nemlig i omtrent den 

 halve Længde af Kappens Midtlinie hos alle Arterne af Slægten Sepiola, da den om end i 

 en endnu kortere Strækning, nemlig kun Vu af Kappens Længde, findes hos Slægtsformen 

 lleteroteuthis ora V) for hvilken jeg i en følgende Afhandling har gjort nærmere Rede, 

 saa synes denne nye Slægt at frembyde en hidtil enestaaende Ejendommelighed iblandt 

 Decapoderne, at mangle aldeles delte indre Udstyr, ligesom Octopoderne (smlgn. senere S. 223). 



Ene iblandt Decapoderne har den vist os det Forhold, at Tragi lungen kan 



