219 



Idiosepiits pygmæus n. g. & n. sp. 



(Hertil Tavle I, Fig. 11—22.) 



Den Blæksprutte, jeg under det ovenstaaende Navn agter at indfore i Videnskaben, 

 fortjener i mere end én Henseende en særlig Opmærksomhed, og en saadan paadrager 

 dette Dyr sig allerede ved dets usædvanlige Lidenhed. Hertil sigter Artsnavnet: pygmæus, 

 medens Slægtsnavnet Idiosepius 1 ) antyder, at det i andre Henseender staar ene og udenfor 

 de Forhold, vi ellers finde hos de Blæksprutter, der maa betragtes som dets nærmeste 

 Slægtninge og, efter min Opfattelse, maa søges i Sepiernes nærmeste Omgivelser. 



Hidtil har man anseet den lille Sepiola Rondeleti Lmck fra Middelhavet samt visse 

 atlantiske Cranchier for at være de Blæksprutteformer, der som udvoxne og forplantnings- 

 dygtige Individer frembød den ringeste Størrelse, og dog er det for Cranchiernes Ved- 

 kommende mere end tvivlsomt, om vi kjende dem i virkelig udvoxne Individer, thi saavidt 

 jeg erindrer ret, har Ingen endnu angivet kjønsmodne Individer iblandt dem. Men af den 

 Blæksprutteform, paa hvilken jeg her ønsker at henlede Naturforskernes Opmærksomhed, 

 optræder der kjønsmodne og forplantningsdygtige Individer i en Størrelse, som staar meget 

 under de nævnte Blæksprutters, og denne er i det Hele saa ringe, at jeg først efter en 

 meget noie Betragtning kom til Klarhed om, at disse smaa Blæksprutteskikkelser virkelig 

 ikke vare Unger, eller endog meget smaa Unger, af andre Blæksprutter. I Forening med 

 Blæksprutteunger af meget forskjellige Familier, men i egne Glas, vare de nemlig indtil 

 videre blevne henstillede i Museets Samlinger, for senere i Forbindelse med hine at under- 

 kastes en omhyggelig Undersøgelse, naar engang en tilstrækkelig rolig Tid maatte tillade 

 det møisommelige Arbeide, som udfordres til Artsbestemmelsen af et stort Antal Yngel og 

 yngre Dyr af Blæksprutteklassen. Denne Sondring af Arterne er imidlertid nu for en stor 

 Del foregaaet og den har givet flersidigt Udbytte. 



Et af disse Resultater var det, at vor her i en halv Snes Individer fra det indiske 

 Hav foreliggende Blæksprutte, skjøndt de største Individer kun naae en Længde af 12 — 15 M m , 

 repræsenterer ikke blot forplantningsdygtige, men i Forplantningsvirksomheden allerede 

 virkelig indtraadte Dyr, og dertil knyttedes endnu et andet vigtigt Resultat, at denne Dverg 

 af en Blæksprutte ikke kunde henføres til nogen hidtil bekjendt Slægt, men maatte danne en 

 egen Slægt for sig. 



Efter det hele Udseende at dømme, kunde man snarest antage, at dette lille 

 tiarmede Dyr var enten en Unge af en noget langstrakt Art af Rossia, eller af en af de 

 meget kortfinnede Arter af Loligo, f. Ex. Loi. årevis niv. eller lignende. Som disse to 



'i -r t -iov, os Sepiæ; tâtog. 

 Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og math. Afd I. 3. 29 



