220 10. 



Slægter og deres nærmeste er Dyret en Myopsid , der har sin øvre Kapperand fri og vel 

 afsondret fra Hovedet, men de meget smaa rundede Finner cre kortere end selv hos de 

 mest kortfinnede Arter af Loligo, medens disse Finner paa den anden Side sidde vel langt 

 tilbage imod Dyrets Bagende, for at have Finnestillingen hos Rossia. Ogsaa ere Armene 

 kortere end hos nogen Art af disse to Slægter, og i denne Henseende minder det snarere 

 om Forholdet hos Sepierne, hvilke dog paa Grund af Finnernes betydelige Udstrækning langs 

 med Kappens Sider have et saa ganske forskjelligt Udseende. 



Disse Dyrets almindelige Formforhold ville fremgaae tydeligere af Figurerne 11 — 15, 

 der fremstille det fra flere Sider i tredobbelt Storrelse. 

 Vi betragte nu Dyret nærmere: 



Hovedet udgjør omtrent en Trediedel af Dyrets Længde og er uden en saadan 

 Ørekrave, som den vi have hos Loligoformerne, men som ikke findes hos Rossia-, Sepiola- 

 og Sepia- Arterne. To Porer synes hos flere af Individerne at ligge i Linie med Øiet, 

 en større henimod Halsindsnøringen, en mindre ved Roden af 3die Arm. 



Armene, der ere kortere end det egentlige Hoved, ere omtrent alle lige lange; 

 hos Hunnerne ere de ogsaa indbyrdes omtrent lige tykke, men hos Hannerne afvige Bug- 

 armene i Tykkelse fra de andre, og de ere hinanden meget ulige paa høire og venstre Side. 

 Hos Hunnerne (Fig. 16) ere alle Armene udstyrede med to Rækker, i Forhold til Armenes 

 Længde og Førhed ret anselige, noget kugleformede Sugekopper, der først i den yderste Spidse 

 pludselig aftage i Størrelse; jeg tæller omtrent 15 — 16 Kopper paa hver Arm, dog har tredie 

 Armpar 3 — 4 Kopper flere. Hos Hannerne (Fig. 17) have de tre øverste Armpar et lignende 

 Koppeudstyr, men Bugarmene, eller fjerde Par, syntes hos alle Individerne kun at have én 

 normalt udviklet Sugekop nede ved deres Grund, og den øvrige Del af Armenes Indflade 

 var koppeløs; den høire Bugarm var svær og tyk, og bar paa dens Siderande en tynd, 

 bred, tilbageslaaet Hud, der gav Armen ligesom et tvevinget Udseende (see Fig. 19). Den 

 venstre Bugarm var spinkel og spæd, ligeledes noget rynket paa dens kopiøse Indflade, 

 og i Spidsen tvevinget, bærende paa begge Sider en Gn Hudlap eller Hudkam (see Fig. 18). 

 Denne Omdannelse af Bugarmene hos de mandlige Individer kan kun tydes som 

 sket i Forplantningens Tjeneste, og da det er det første Armpar, Rygarmene, der under- 

 kastes denne Omdannelse eller Hektokotylisering hos Sepiolaerne og Rossierne, medens 

 det er det fjerde Armpar hos de øvrige Myopsider: Sepia, Sepioteuthis , Loligo, Loliolus, 

 saa have vi i dette Forhold et overmaade vigtigt Hjælpemiddel til Bestem- 

 melsen af den Gruppe af Myopsider, til hvilken vi maa henføre den fore- 

 liggende Form. 



Tentaklerne ere relativt korte og de kunne i udstrakt Tilstand neppe blive mere 

 end dobbelt saa lange som Armene; de ere forholdsvis tynde og bære en svagt udvidet 

 Endedel, der neppe fortjener den sædvanlige Benævnelse: Tentakelkølle. Denne synes at 



