15 225 



blad i Kappen. Til disse Karakterer for sin nye Slægt Sepioloidea knyttede D'Orbigny 

 tillige den hidtil ikke hos nogen Cephalopod iagttagne fryndsede Kapperand. Af D'Orbignys 

 Udtryk om denne Dyreform i Almindelighed er det imidlertid let at sé, at om han end 

 fuldeligen indsaa de Sepia-Tilnærmelser, der laa i del brede Hoved, de korte og sammen- 

 bundne Arme, samt i Kappens Ophægtning, saa mente han dog, at de ovenfor nævnte For- 

 hold i Kroppen og Finnerne bar den mere over til Sepiola, og i denne Opfattelse maatte 

 man saa meget mere give ham Ret, som der dengang ikke var nogen anden Form af 

 hele My opsid- Afdelingen kjendt, som havde Kappen og Hovedet forenede, end selve 

 Slægten Sepiola. 



Nu stiller Sagen sig anderledes: Sepiadarium har Hovedet paa samme Maade for- 

 enet med Kappen som Sepioloidea, og den har Finnerne aldeles som denne, og vel at 

 mærke ikke de brede, runde Finner som hos en Sepiola, m. m., den har heller ikke vist 

 nogen Gladius i Ryggen, og ifølge den i det Foregaaende givne Skildring af Forplanlnings- 

 forholdene kan Sepiadarium aldeles ikke forenes med Sepiolinerne, men maa 

 regnes til de Scpia-agtige Dyr. Fra selve Sepiadarium kunne vi endogsaa for øie- 

 blikket kun fjerne den ved Ophægtningen og ved Kappens Fryndserand. — Følgeligen kan 

 jeg, som Kundskaberne nu staa, kun være tilbøielig til at stille den ved Siden af Sepia- 

 darium, og derfor bar jeg optaget den med i den Oversigt over Slægterne i Sepia-Loligo- 

 Familien, som jeg i Slutningen af Afhandlingen giver (sé S. 232 — 33). 



Indtil den allerseneste Tid var der kun et eneste Individ af Arten kjendt, det i 

 Museet i Jardin des Plantes opbevarede Original-Exemplar, der senere ogsaa tjente D'Or- 

 bigny til Beskrivelse og Figurer. Under et kort Ophold i Paris i Vinteren 1859 fik jeg 

 ved det nævnte Museums Velvillie Leilighed til nærmere at undersøge dette sjeldne Dyrs 

 Ydre, og derom at nedskrive nogle Bemærkninger, som jeg her meddeler til Sammenligning 

 med de i D'Orbignys nævnte Værker angivne Forhold og tillige med dem, jeg har anført 

 for Sepiadarium. 



Den Hud, der forbinder Armene, gik ud over Midten af disses Længde, men 

 fandtes ikke imellem Bugarmene, der vare adskilte næsten lige til deres Grund, altsaa som 

 Fig. 3 hos D'Orbigny 1 ), ikke som Fig. 1. Hvor Bindehuden hører op, begynder Koppernes 

 fircradede Stilling paa Armene; indenfor denne Grændse ere de kun i to Rader, men disse 

 ere kjendelig større. Kopperne sidde ligesom noget nedsænkede i Gruber. 



Fangearmenes Køller balvmaaneformig bøiede, beklædte med utallige i mange 

 Rader stillede Kopper. 



Paa Siderne af Hovedet saaes foran og bas ved Øiet de to Porer, som hos D'Or- 



') Mollusques vivants et fossiles. PI. 9. 



