230 20 



have staaet i 6, niaaske 8 Rækker, idetmindste paa første og andet Annpar. Skjøndt 

 Bugarmsstumperne ere dobbelt saa lange som de øvrige Armes, og have «en i høi 

 Grad paafaldende Førhed, der er to til tre Gange saa stor, som de tre øvrige Armes, sés 

 der ikke endnu (o: saavidt de vare tilstede) mindste Spor af Sugekopper». Her var altsaa 

 en haandgribelig Modsætning imellem dette Koppe-Udstyr og det af Gray i 1845 meddelte, 

 der altsaa maatte hidrøre fra Kjønsforskjel. Den ved Bugarmparrets Hektokotylisation røbede 

 systematiske Stilling for Spirulaen, bekræftes nu i det Enkelte ved Prof. Owens sidste 

 Undersøgelser, og af disse fremgaar det endvidere, at den venstre Bugarm er en i høi 

 Grad fortyndet og spinkel Arm, saaledes netop som Idiosepius viser os det, saa at der 

 ogsaa i Hovedet og Armene fremtræder Sammenknytningspunkter netop med dette Dyr 

 (man sammenligne Owens Fig. 6. PI. XXXII [af Spirula] med min Fig. 17 [af Idiosepius]). 



Hvorvidt den af Owen undersøgte Hun har havt Spor af Spermatoforer paa Inder- 

 siden af Yderlæberne, kan ikke sés af den berømte Forfatters iøvrigt temmelig udførlige 

 Beskrivelse af disse eller af Figurerne (sé PI. I. Fig. 7), men Læbens Anvendelse i dette 

 Øiemed synes mig at røbes ved dens større Udbredning nedad (navnlig antydet paa venstre 

 Side); maaske har Forfatteren aldeles ikke tænkt paa nærmere at undersøge dette for Dyrets 

 systematiske Stilling vigtige Forhold. — Mit Haab om ved en Autopsi af et nyt Spirula- 

 Individ i det nævnte store Privat-Museum i Hamborg at faa yderligere Oplysning enten i 

 den ene eller den anden Retning, eftersom det der angivne fuldstændige Dyr maatte vise 

 sig at være mandligt eller kvindeligt, skuffedes aldeles. Ved Glassets Aabning og nærmere 

 Betragtning af dets Indhold fandtes dette at være en allerede af Bølgeslag noget medtaget 

 og udslidt Spirula- Kappe, der i sin Forende omsluttede Hovedet med Armene og en Del 

 af Kroppen af en Sepiadarium, og tilsammen gav det virkelig Indtrykket af et helt Dyr. 

 Antages begge sammensættende Halvdele at have været under et Overfladenets Bevægelser 

 ved Vandtrykket bragte i Forbindelse med hinanden, antyder i alt Fald Sepiadarie-Hovedet, 

 at Fangsten formodenlig maa være sket i det indiske Hav. 



Æg, temmelig vel udviklede, af Størrelse som gule Sennepskorn, eller lidt større, 

 har jeg iagttaget i to af Museets egne atlantiske Kapperester og ligeledes i to Individer i 

 Museet i Paris, det ene fra Senegal (1826), det andet det før omtalte Robertske (1836); 

 om det første af dem bemærkedes, at Æggene indtoge Kapperummet paa begge den ind- 

 rullede Skals Hulsider. 



Sædbøsser, Spermatoforer, fandt jeg ligeledes udviklede hos et enkelt senegalsk 

 Individ, og jeg har udtrykkelig ( E 7i2 59) bemærket, at «hos S ligger Testiskjertelen alene 

 tilhoire, Udforingsgangen og de modne Spermatoforer alene tilvenstre». — Paa venstre 

 Side ligger ogsaa Æggelederen hos Hunnen (Owen 1879, S. 13, PI. III, Fig. 1 é; cfr. Owen 

 1850. Voyage of Samarang. Mollusca, p. 10). 



Til Slutning maa jeg tilføie, at de Rester, jeg har havt til Undersøgelse, egentlig 



