308 



Det forste Sted, hvor Fundet af en fossil Hest i Brasilien omtales og hvor samme 

 benævnes, er i en Afhandling af Lund "Nouvelles Recherches sur la Faune fossile du 

 Brésil«, der er indrykket i Annales des Sciences naturelles, Sec. Sér., Tome XIII, Zoologie, 

 1 840 ; Artiklen har Form af et Brev fra Lund til Bedaktorerne af det nævnte Tidsskrift, dat. Lagoa 

 Santa den 1. April I84Ü. Han omtaler her Pag. 318 — 319, at han har fundet «un os de 

 métatarse» af en Hesteform, som han kalder Eqvus neogæus. Den nævnte Knogle fandtes 

 i Selskab med Canis troglodytes, Dasypus punctatus og Chlamydotherium humboldtii; den 

 bærer »tous les caractères extérieurs des autres os de cette époque» og er «sensiblement 

 plus large et plus plat que tous ceux des Chevaux vivans avec lequel j'ai eu occasion de 

 le comparer» : ). 



I «Fortsatte Bemærkninger over Brasiliens uddøde Dyrskabning» 2 ), som er dateret 

 den 27. Marts 1840, altsaa nogle Dage för den ovenfor citerede Afhandling, men trykt 

 senere, omtales den samme Knogle paa følgende Maade: «Det kostbare Document, hvorpaa 

 denne vigtige Kjendsgjerning (at Hesten tidligere levede i Brasilien) er grundet, bestaaer i 

 et Mellemfodbeen, hvis Beskaffenhed og Forekomst heldigviis ere af den Natur, at de ude- 

 lukke enhver Tvivl om dels Alder. Det har, som de ægte fossile Knokler, et lyst, rødlig 

 guult Anstrøg paa Overfladen, et reent kridhvidt Brud, har mistet sin Elasticitet, saa at det, 

 skjöndt steenhaardt, dog er meget sprødt, og klæber stærkt til Tungen. Men det mest af- 

 gjörende er Forekomsten. Det blev udhugget i det Indre af en steenhaard Knoklebreccie, 

 der indeholdt i Selskab med Hestens, Knokler af Canis troglodytes, af Dasypus punctatus 

 og af Chlamydotherium Humboldtii». I den til Afhandlingen fojede Pattedyrliste opfører 

 han dernæst sin Hest, ligesom i den franske Afhandling, som «Equus neogæus». 



I de lundske Samlinger findes der intet Metatarsale, som der kan være Tale om 

 har ligget til Grund for de citerede Bemærkninger. Derimod er der et Metacarpale (Nr. 866), 

 hvorpaa Beskrivelsen verbo tenus passer. Det har et rødlig gult Anstrøg paa Overfladen, 

 er meget sprødt, har et kridhvidt Brud; det er noget mutileret, saa at jeg meget vel kan 

 forstaa, at Lund ved en noget flygtig Betragtning har kunnet gjöre det til et Metatarsale 3 ). 

 I denne Anskuelse bestyrkes jeg endvidere ved følgende. I det Manuskript eller udførlige 

 Katalog over en stor Del Numre i Samlingen , som Lund lod medfølge denne og som nu 

 opbevares her i Museet, findes en Beskrivelse af Nr. 866, i hvilken han betjener sig af Udtryk, 

 der paafaldende ligner dem i Beskrivelserne paa de to citerede Steder; det paagjældende 



') Det samme Fund omtales i Overs. o. Vid. Selsk. Forh. f. 1840. Pag. 9—10, men uden at Dyret her nævnes 

 ved Navn. 



2 ) Videnskab. Selskabs naturvid, og mathem. Skr. IX, 1842, Pag. 127— 128; Pag. 7— 8 i Særtr. 



») At Ordet -métatarse- i det franske Tidsskrift næppe er nogen Trykfejl for -métacarpe-, fremgaar 

 deraf, at der i den danske Text staar -Mellemfodsben\ hvilket efter den Terminologi, som L. plejer 

 at benytte, betyder Bagfodens Wellemfodsben, medens Forfodens kaldes Mellemhaandsben. 



