322 18 



begge i Rigsmuseet i Stockholm. Om det ældste af disse kan jeg for Overkjæbe- 

 Kindtændernes Vedkommende oplyse, at Kanterne paa deres Udside er skarpere end hos 

 caballus, at den indvendige af de to Kanter paa m B 's Bagside staar længere frem end den 

 udvendige, at Söjlen paa deres Indside er smallere end hos caballus. Hertil kommer, at 

 Slidfladerne af de samme Kindtænder er meget korte (Dimensionen forfra- bagtil j i Forhold 

 til Bredden, noget der navnlig er karakteristisk for m^s Vedkommende, som er overmaade 

 dybt nedslidt (saa at i Midten endog Dentinen er slidt igjennem og Bundpartiet af Cement 

 blottet); Slidfladen af højre m, er 27 mm bred, og kun omlr. I7 mm lang. p 4 , som naturligvis 

 er langt mindre slidt (den bryder jo langt senere frem), er 26 mm bred, 21 mm lang; de andre 

 Kindtænder er i Forhold til Bredden noget længere. Endnu bor det noteres, at p 2 og den 

 forreste Del af p 3 er meget stærkt slidte. Det andet, noget yngre Kranium viste lignende 

 Forhold i Overkjæbekindtæuderne som det beskrevne. — Om Underkjæbens Kindtænder 

 kan det anføres, at Indbugtningen paa den bageste Halvmaanes Udside mangler eller er 

 meget svag; Benden paa Söjlen er svagere end hos Hesten 1 ). — Den opmærksomme Læser 

 vil uden yderligere Paapegen let faa Oje paa den gjennemgaaende og karakteristiske Lighed, 

 der er mellem den gamle Eqvus lundii og E. burchelli i Kindtændernes Bygning. 



Ligesom Æslet i Fortændernes Form stod lundii fjærnere, om end nærmere end 

 Tilfældet er med Hesten, saaledes ogsaa i Kindtænderne. Hos en gammel Æselshingst 

 (Studiesamlingen) er den midterste Kant paa Overkjæbe-Molarernes Yderside lidt skarpere 

 end hos Hesten, men mindre skarp end hos lundii. Cementøernes Emailrande er meget 

 lidt foldede, ligesom hos Hesten paa et lignende Slidtrin. Söjlen paa Tændernes Indside 

 smallere end hos Hesten (smlgn. lundii). Slidfladen af m, er lidt kortere end hos Hesten, 

 men dog ikke nær saa kort som hos lundii og burchelli-). Om Underkjæbens Kindtænder 

 kan det bemærkes, at Benden i Söjlen paa Tændernes Indside er svagere end hos Hesten 

 — omtrent som hos den gamle lundii; derimod er Indbugtningen i den bagre Halvmaanes 

 ydre Band tydelig 3 ), omtrent saa stærk som hos Hesten (i .Modsætning til lundii). — Lig- 

 nende Forhold finder jeg hos en meget gammel VEselshoppe (Veterinærskolens Samling) med 

 noget uregelmæssig slidte Tænder. — Ogsaa en yngre Æselshoppe (sammesteds) slutter sig 

 i det hele hertil: Emailrandene som omgiver Cementøerne er kun lidet foldede. Kanten 

 paa Overkjæbe-Molarernes Yderside er næsten ligesaa stump som hos Hesten; men m, og 

 m 2 's Slidflader er kortere (forfra -bagtil) end hos denne, og Söjlen paa Tændernes Indside 

 smallere. Benden i Söjlen paa Underkjæbetænderne er lidt svagere end hos Hesten. 



En Sammenligning mellem Kindtænderne af E. lundii og af Hipp ar ion savner 



') Smlgn. ogsaa Owens Figg. 3— 4, Tab. 59, af en yngre Eqvus burchelli. 



2 ) Kanlerne paa m/s Bagside varierer individuelt. 



3 ) Hos en yngre Æselshoppe i Veterinærskolens Samling er den nævnte Indbugtning paa de fleste af 

 Tænderne næppe kjendelig. 



