19 323 



heller ikke Interesse. Ogsaa hos Bipparion finder man, hvad nu forst Overkjæbens Kind- 

 tænder angaar, al Kanterne navnlig paa Molaremes Yderside er meget skarpere end hos 

 Hesten, endog lidt skarpere end hos E. lundii. Endvidere er ogsaa Sijjlen paa Tændernes 

 Indside smallere end hos caballus; Foldningen af Emailrandene om Cement-Øerne er saa 

 vel bekjendt, at vi ikke behøver at minde om den. Hvad Underkjæbens Tænder angaar 

 kan jeg anføre, at Söjlen paa deres Indside ligesom hos lundii er forsynet med en mindre 

 vel udviklet Reude end hos Hesten. — Hvorvidt m 1 i Overkjæben efter et stærkt Slid 

 faar en lignende kort Slidflade som hos lundii og burchelli tillader mit Materiale mig ikke 

 at afgjore. 



Som man erindrer adskilte Humerus hos lundii sig fra samme Knogle hos 

 caballus bl. a. meget prægnant ved at den saakaldte Bonneudvæxt (tubercule bicipital Kova- 

 levsky) var langt bredere, lavere, mere afrundet. Det samme er Tilfældet med Eqvus bur- 

 chelli, hvorimod as i nu s i dette Punkt forholder sig væsentlig som caballus. — Det be- 

 mærkes, at Bonneudvæxten ogsaa hos Hipparion 1 ) er bred, lav og afrundet; ligesaa hos 

 An c h it nerium 2 ). 



Ligesom bos lundii er endvidere Afstanden mellem den forreste og den bageste 

 Hand af Olceranon hos Eqvus burchelli forholdsvis større end hos caballus. E. asinus 

 forholder sig atter heri væsentlig som caballus. 



Antibrach i tims Diaphyse er hos E. burchelli ligesom hos lundii stærkere end 

 hos Hesten. Ligesaa hos Hipparion, men ikke hos asinus. 



Hos E. burchelli finder man ligesom hos neogæus, i Modsætning baade til Hesten 

 og til asinus, at den fremspringende Knude paa Hamatums Bagside er meget lille. Det 

 samme er, efter Figurerne i Kovalevskys Afhandling at domme (PI. II, Figg. 10 og 12, samt 

 Figg. 9 og 11), Tilfældet med Hipparion og Anchitherium. — Endvidere er den Led- 



') Se Gaudry, Animaux foss. et Géologie de l'Attique, PI. XXXV, Fig. 3. 



2 ) Kovalevsky, NV., Sur l'Anchitherium aurelianense etc. Mém. de I'Acad. d. Sciences de St. Pétersbourg, 

 VII Sér. , Tome XX, Nr. 5, IS73. — Hos Rhinocerossen findes ligeledes en bred, flad og afrundet, 

 men fuldkommen tydelig Bonneudvæxt. Den findes end videre — i en lignende Skikkelse — hos 

 Hippopotamus; hos en Mængde Drøvtyggere (Auclienia, Camelus, Camelopardalis, forskjellige Anti- 

 loper, Oxer, Hjorte), medens den mangler hos andre (Ovis aries, Cervus aristotelis). Den mangler 

 ogsaa ganske hos Tapirus , Palæotherium (Kovalevsky 1. c. Pag. 7), hos Sus og hos Dicotyles. Naar 

 Kovalevsky (1. c.) synes at opfatte Manglen af den hos Tapiren og Palæotheriet som noget primitivt, 

 da er dette sikkert fejlagtigt; dens Tilstedeværelse hos forskjellige Perissodactyler, hos Hippopotamus 

 og hos en Mængde Drövtyggere gjör det overvejende sandsynligt, at den ogsaa fandtes hos Artio- 

 dactylers og Perissodactylers fælles Slamform, fra hvilken ogsaa Tapirus og Palæotherium, ikke 

 mindre end Sus og Dicotyles, nedstammer. -Jeg skjönner derfor ikke rettere, end at Manglen af 

 tubercule bicipital hos Tapirus, Palæotherium, Sus og Dicotyles maa opfattes som noget sekundært, 

 noget erhvervet. 



