330 



26 



staar nærmest. Af Fig. 2, Tab. III, i Hurmeisters Værk ses det, at den yderste Fortand i 

 Lnderkjæben hos Burmeisters Hippidion «neogæum» mangler Bonnen (Underkjæbe-For- 

 tænderne af Burmeisters principale kjendes ikke); af hans Fig. 1 , Tab. VII, fremgaar det, 

 at Bonneudvæxten, ligesom hos E. burchelli og lundii, er lav og bred; af Tab. 1, at Ole- 

 cranon er bred og kort; dernæst er Hovbenet «fein und zierlich gestaltet, mehr dem des 

 Eq. Burchelii, als des Hauspferdes ähnlich», hvortil jeg kan foje, at Hovbenet af E. lundii 

 (Fig. 13 og 15), der jo er en Zebra, navnlig i Profil frembyder den mest overraskende Lighed 

 med Profiltegningen af Hovbenet af Hippidion i Burmeisters Arbejde (Fig. 7, Tab. VIII). 

 Ogsaa i Kindtænderne slutter Hippidion sig nærmere til Zebraerne end til caballus, noget 

 jeg efter de ovenfor givne udførlige Tand-Beskrivelser og med Henvisning til Figurerne ikke 

 behøver nærmere at udvikle. Alt i alt kan jeg ikke betvivle, at Zebraerne er de af 

 Eqvus-Arterne, som staar Hippidion nærmest, noget der ogsaa synes at have 

 foresvævet Burmeister. 



Hvorledes jeg tænker mig Hippidions Stilling til de andre Eqvider vil blive klart af 



følgende Skema 1 ) 



Eqvus caballus. 



Hippidion. 



Eqvus asino an". 



Zebraerne. 



Hipparion. 



Auciiithenuni. 





Til Slutning beder jeg Hr. Prof. Bernhardt modtage min Tak for den Understøttelse, 

 som han paa forskjellig Maade har ydet dette lille Arbejde. 



Jeg har ikke troet at turde aflede Hippidion direkte fra Zebra-Gruppen paa Grund af det lille Meta- 

 carpal V. 



