51 417 



Stilling indtog Hovedernes bageste Halvdel. Da der foruden Cyclopia var Anencephalia 

 tilstede i begge Hoveder, frembød de tillige alle Tegn paa denne Misdannelse. Det for- 

 tjener at fremhæves, at Hovederne vare sammenvoxne saaledes, at hvert Hoveds bageste 

 Halvdel seet ovenfra laae tilhøire for dets forreste Halvdel, eller med andre Ord, saaledes 

 at hvert Hoveds forreste og bageste Del vare sammenvoxne med deres venstre Sider. Man 

 vil erkjende dette ved Betragtning af Tegningen (Fig. 3 seet ovenfra), hvorved 

 enhver anden Tydning af en tidligere Deling og senere Sammenvoxning udelukkes. 

 Forøvrigt maa man antage, at Cyclopia som Dannelsesfeil har været tilstede og har 

 været konsolideret, forinden den pathologiske Tilstand opstod, der havde Anencephalia 

 tilfølge. 



1 det ene Hoved fandtes Cyclopia med to fuldstændige Orbitæ, men med mangel- 

 fuld Skillevæg (Fig. 3 tilvenstre, Fig. 4 tilhøire); i det andet Hoved var der kun en enkelt, 

 temmelig rummelig Orbila. Det førstnævnte Hoved var større og bredere i alle Retninger 

 end del sidstnævnte; den forøgede Størrelse faldt dog ikke ensformigt paa hele Hovedet, 

 men kun paa dels venstre Halvdel, saa at Hovedets venstre Orbita næsten var doppelt saa 

 stor som dets høire. besynderligt nok var denne Forskjel i Størrelse ogsaa kjendelig i det 

 Hoved, der kun havde een Orbita, saaledes al høire Halvdel af dette Hoveds Orbita, som laae 

 paa samme Side som det andet Hoveds venstre Øie, var noget storre end den venstre Halvdel. 

 Anencephalia var stærkere udtalet, og Benenes Absorption betydeligt større i de Dele, 

 som tilhørte Hovedet med to Orbilæ. Vi ville nu beskrive hvert Hoved for sig. 



a) Cyclopia med to Orbitæ og Anencephalia. 



Os occipitale og de to følgende Ben havde ganske den Karakter, som de 

 frembyde i Anencephalia. Af Pars squamosa fandtes kun den nederste nedenfor Linea 

 semicircularis superior liggende Del (Fig. 3 og 4, a) og dannede en paatvers oval, i begge 

 Ender tilspidset og lodret staaende Plade med en afrundet øverste Rand; den var i Midten 

 nedentil delt ved en fin lodret Spalte. Pars condyloidea (Fig. 4, b) med Condyli var 

 normal. Pars occipito-mastoidea med den gjennem Brusken brudte Canalis semicircularis 

 inferior og externus (Fig. 4 , c) dannede en stor flad Forbening mellem Forbeningen i Pars 

 condyloidea og Pars squamosa ossis temporalis og var ikke forenet med nogen af dem. 

 Pars basilaris (Fig. 3 og 4, d) var godt udviklet og adskilt fra Sella turcica ved en bred 

 Brusk. Foramen magnum (Fig. 3 og 4, e) var normalt. 



Ossa parietalia (Fig. 3, f, f) dannede en lille rektangulær Plade, som med sin ene 

 Ende stødle til det fladt tilbagefaldende Os frontale, med den anden til Forbeningen fra 

 Canalis semicircularis inferior og externus, og med sin længste Side laae langs med den 

 øverste Rand af Pars squamosa ossis temporalis. 



