420 54 



bageste Rand af det smalle Os lacrymale, nedentil til Suturen mellem begge Ossa maxillaria 

 superiora og havde en største Udstrækning forfra bagtil af 8 mm . Mellem begge Laminæ 

 syntes der at være Labyrinthmasse. En Aabning paa den øverste Del af den venstre Plade 

 har maaskee været en af de Aabninger, som findes mellem Lamina papyracea og Os fron- 

 tale. Til Os ethmoideum maa fremdeles regnes den Bruskmasse, som muligen har været 

 tilstede i det trompetformige Rum, der dannedes af den forreste Rand af Processus fron- 

 talis ossis maxillaris superioris. Hele den øvrige Del af Os ethmoideum manglede, og der 

 var derfor kun fortil et Rudiment af Skillerum mellem begge Orbitæ. Der var intet Spor 

 af Lamina cribrosa. 



Orbitæ ere allerede omtalede. Den venstre Orbita havde en største Brede af 15 mm , 

 den høire af 13" ,m . Høiden af Orbitæ var 16 og ll mm . Den vendte skraat opad og havde 

 ganske Præg af Anencephalia. 



b) Cyclopia med een Orbita og Anencephalia. 



Os occipitale. Den nederste Del af Pars squamosa nedenfor Linea semicircu- 

 laris superior (Fig. 3 og 4, a') dannede en skraat stillet oval og i begge Ender tilspidset 

 Forbening med et lille Udsnit i sin nederste Rand for Membrana spinoso-occipitalis. Den 

 øverste Del af Pars squamosa laae horizontalt og dannede et spidst Knæ med den nederste 

 Del ved en med samme uafbrudt forenet, lille, trekantet Benplade. Pars condyloidea 

 (Fig. 4, b') og occipito-mastoidea (Fig. 4, c') med sin Forbening forholdt sig som i foregaaende 

 Del af Kraniet. Pars basilaris (Fig. 3 og 4, d') var noget smallere end i hint; i begge 

 Kranier dannede den et meget stumpt Knæ med den rektangulære fælleds Sella turcica. 

 Foramen magnum (Fig. 3 og 4, e') var normalt, noget smallere og længere end i fore- 

 gaaende Kranium. 



Ossa parietalia (Fig. 3, f f) vare temmelig fuldstændigt tilstede; kun var der et 

 halvrundt Udsnit i Benenes forreste Rand. De laae næsten horizontalt, trykkede nedad 

 mod Basis cranii, fordi Hjernen har manglet. 



Os frontale (Fig. 3, g') laae endnu mere fladt tilbage end i foregaaende Til- 

 fælde, saa at Orbita vendte endnu stærkere opad, og var absorberet saa stærkt, at Pars 

 horizonlalis var ukjendelig; Pars perpendicularis havde paa høire Side en Brede af 4 mm , paa 

 venstre af henved 10 mm , idet Processus orbitalis externus blev temmelig bred udad. Orbi- 

 talranden dannede en Halvbue, hvoraf den høire Halvdel var noget større end den venstre, 

 idet Randen deledes i to Dele ved Processus orbitalis internus (Fig. 3, h'). Denne dannede 

 en tyk, kantet, 5 mm høi Fremstaaenhed; den stod lodret i Veiret, saa at Snabelen, der uden 

 al Tvivl har været tilstede, har været bøiet opad og maaskee endog tilbage, hvilket sjeldent 

 er Tilfældet hos Mennesket, men vel hos Dyr. I Orbitalranden var der ikke noget Spor af 

 noget Foramen supraorbitale. 



