432 66 



inen under Mikroskopet kun bestaaende af librost Væv med Kjerner. Dette Væv var enten 

 Periosteum eller andre Levninger af en Taarekanals Beklædning. 



Ossa palatina. Pars borizontalis lagde sig kileformigt ind i Os maxillare og 

 havde en stærk Fordybning efter Længden. Dens bageste Rand dannede en nedhængende 

 lille afrundet Kam; derfra strakte en tynd Benplade sig i Veiret under en næsten ret, kun 

 lidet slump Vinkel og støttede sig med en takket Rand til den nederste Flade af Os basi- 

 lare omtrent paa det Sted, hvor Pars basilaris ossis occipitalis stødte til Corpus ossis 

 sphenoidei. Renpladens udvendige Rande sluttede sig nøie til Indsiden af Ala pterygoidea 

 interna. Den havde en trapezoidal Form, var smallere oventil, hvor Randen ved stærkt 

 Senevæv var heftet til Os basilare, og havde midtveis et Udsnit, som om det kunde være 

 et Rudiment af en Næsegang, men Aabningen var lukket med stærkt Senevæv; Aabningen 

 var 2 — 3 mm bred og høi. Paa sin nederste Flade viste Renpladen ikke noget Spor af at 

 være sammensat af to Sidehalvdele, og istedetfor en Sutur fandtes kun et Par smaa Fora- 

 mina nutritia; paa den øverste Flade derimod, som dannede en mere stump Vinkel med 

 Pars borizontalis fandtes en stærkt fremstaaende sadelformigt udhulet Crista, og Benpladen 

 bøiede sig noget i Veiret, idet den naaede hen mod Os basilare. Foramen pterygo-palatinum, 

 som udelukkende tilhørte Os palatinum, laae paa den nederste Flade i Pars horizontalis 

 foran den nævnte nedhængende Kam, men paa den øverste Flade laae dens store Aabning 

 i Benpladen, en paa hver Side af den sadelformige Crista; Kanalen havde den sædvanlige 

 Retning ovenfra nedad og lidt fortil. Et mindre Foramen pterygo-palatinum fandtes paa 

 hver Side udad i Pars pyramidalis bag det større og bag den ovenfor nævnte nedadvendende 

 Kam. Pars pyramidalis ossis palatini havde sin normale Form og Plads. 



Os sphenoideum. Af dette Ren manglede den forreste Halvdel af Corpus med 

 Planum og Sinus sphenoidei med Cornua Bertini , fremdeles Radix anterior foraminis 

 optici og den forreste Del af Bunden af Sella turcica. — Alæ magnæ (Fig. 10, f) vare noget 

 forøgede i Størrelse og med deres øverste eller forreste Ende dreiede indad , saa at den 

 Rand, der begrændsede Fissura orbitalis superior, fortil vendte sig indad. Foramen rotun- 

 dum, ovale og spinosum fandtes omtrent paa deres normale Plads. — Alæ parvæ (Fig. 10, g) 

 vare fuldstændige i den Rand, hvormed de stødte til Margo posterior partis horizontalis ossis 

 frontalis, men adskilte i Legemets .Midtlinie ved en tynd Brusk, som derfra fortsatte sig ud 

 i den rudimentaire Pars cribrosa. Radix posterior foraminis optici fremtraadte som en 

 kølleformig, bagtil tilspidset Del, hvis Underside i Enden var sammenvoxen med Processus 

 clinoideus médius, der var udtrukken til en lille Cylinder paa hver Side, begrændsende den 

 levnede Del af Bunden af Sella turcica fortil. I Bunden af denne lille og smalle Sella 

 fandtes en blindt endende rund Aabning for Canalis Rathkii. Den bageste Væg af Sella 

 var stærkt fremstaaende, afrundet oventil og havde paa sin bageste Flade en stor, lodret oval, 

 flad Fordybning; paa dens forreste Flade fandtes en stærk Fordybning, som repræsenterede 



