73 439 



Os occipitale var fladt nedenfor Linea semicircularis superior, hvorimod den 

 ovenfor Linien liggende Del dannede en paatvers liggende oval Vulst, der lagde sig op 

 over den bageste Del af Ossa parietalia. Pars basilaris frembød Intet at bemærke. 



Ossa parietalia vare stærkt hvælvede i deres Tubera. 



Os frontale havde en Tuber i Midten, som ragede frem foran den nedenfor 

 værende Del. 1 Tuber vare begge Siders Ben sammenvoxne i en Strækning af omtrent en 

 Tomme, men adskilte opad og ligesaa nedenfor Tuber saavel i Pars perpendicularis som 

 i Pars liorizontalis. iMedens Grændseskjellet mellem disse tvende Afdelinger var skarpt i 

 Orbita paa dens Margo supraorbitalis, hvor der fandtes to convergerende Incisures og 

 Canales supraorbitales, en paa hver Side, var der i Hjernehulheden intet Grændseskjel 

 mellem dem , men Pars perpendicularis og liorizontalis dannede tilsammen en skraa Flade. 

 Der var ingen Incisura ethmoidea. 



Ossa temporalia vare normale i Henseende til Stillingen. 



Os sphenoideum. Lamina perpendicularis sellæ turcicæ var fremspringende og 

 forsynet med en tyk brusket Rand. Sella var temmelig dyb og havde paa Bunden en 

 blindt endende lille Aabning for Canalis Rathkii. — Alæ niagnæ vare udbuede i middelmaadig 

 Grad. — Alæ parvæ vare smaa og paa Grund af det manglende Planum kun adskilte ved et 

 Mellemrum af 1 — 2 mm , som var fyldt med Brusk; den høire Ala var lidt klumpet og deform. 

 Begge havde et stort Foramen nutritium og støttede sig med en rund Cylinder paa den forreste 

 Rand af Resterne af Corpus. Af N. opticus fandtes Spor af en Skede; Hjernen var bleven 

 fjernet ved en tidligere Sektion. Den nederste Flade af Basis cranii kunde ikke undersøges. 



Os ethmoideum. Brusken fra Mellemrummet mellem Alæ parvæ strakte sig 

 fremad nedenfor det Sted, hvor Incisura nasalis ossis frontalis skulde findes, idet hele Pars 

 cribrosa manglede. Lige ovenfor Øiet sad en Snabel, IS"™ lang og 10°™ bred; den var 

 pølseformig eller svagt konisk og havde paa Spidsen en enkelt Aabning, der ledede til en 

 blindt endende S"™ lang Kanal. Efterat Brusken var traadt frem foran Os frontale som 

 Pars nasalis, blev den bredere og dannede en Flade, paa hvis Midte man kunde skjelne en 

 Længdefure, men istedetfor at fortsætte sin Vei lige fortil ind i Snabelen gik den først 

 noget nedad og omgaves af en forbenet Halvring, som havde sin Plads under Huden i et 

 skyttelformigt lodretstaaende Legeme, der var fastvoxet til Mellemrummet mellem begge 

 Corneæ og til det rhombiske Øies øverste og nederste Vinkel. Derpaa lagde Brusken sig 

 opad den nederste Del af den forreste Flade af Os frontale for tilsidst at fortyndes, gaae 

 lige fortil og brede sig i Snabelen. Denne Forskydning og den beklædende Huds Sammen- 

 voxning med den øverste og nederste Vinkel af det rhomboidalske Øie kan man maaskee 

 tænke sig frembragt ved Tryk ovenfra i Forening med en forbigaaende inflammatorisk Til- 

 stand med paafølgende Agglutination paa Stedet mellem begge Corneæ. Idet den forbenede 

 Halvring blev trukken ind i Skillevæggen mellem begge Corneæ, kom den til at vende 



67* 



