81 447 



15) Cyclopia. Tab. 2, Fig. 15. 



Fødselsstiftelsens Museum i Kjobenhavn , II. i b. 



Fuldbaaret quindeligt Foster i Spiritus. Overtallig lille Finger ved Articulatio meta- 

 carpo-digitalis paa begge Hænder. Det høire Øre lidt forkrøblet. Hjerneskallen var 

 dolichocephal i temmelig fremtrædende Grad og sammentrykket fra Siderne; den var ikke 

 synderligt hvælvet med Indtagelse af den øverste Del af Os occipitale. Benenes Tykkelse 

 var normal. Fontanella triangularis og quadrangularis neppe kjendelige. 



Den bageste Halvdel af Hjernehulheden (Hjernen forefandtes ikke) var symmetrisk, 

 og Lamina perpendicularis sellæ turcica? laae i Legemets Midtlinie. Derimod var der Mangel 

 paa Symmetri i Hjernehulhedens forreste Halvdel, idet den var udvidet paa høire Side, 

 saa at Hjernegruben, dannet af Ala magna (Fig. 15, c), her var fladere og bredere, men 

 paa venstre Side dybere og smallere. Ala parva dextra var trængt mere tilhøire, medens 

 sinistra indtog sin normale Plads. Os frontale var neppe udvidet paa høire Side; 

 Hjernehulhedens Udvidelse angik nærmest kun Ala magna. 



Os occipitale. Den nederste Del af Pars squamosa var temmelig flad; den 

 øverste Del var stærkt hvælvet bagtil og ragede hjelmformigt op over Ossa parietalia. 



Ossa parietalia vare længere end sædvanligt, kun udvidede i ringe Grad i 

 Tubera, men i deres Hulhed snevrere fortil og endnu mere bagtil. 



Os frontale var helt igjennem delt i to Dele, som laae i nøie Berøring med 

 hinanden. Den enkelte Tuber frontale gik tilspidset fortil uden dog at rage frem over 

 Orbita. Der var intet Foramen supraorbitale og heller ikke nogen Incisura ethmoidea, 

 men Pars horizontalis manglede i hele den Strækning, hvor den skulde støde til den for- 

 reste Band af Alæ parvæ, og var erstattet ved en Membran (Fig. 15, f). 



Ossa temporalia vare normale. 



Ossa maxillaria superiora bleve kun undersøgte paa deres øverste Flade, hvor 

 der fandtes en svag Længdekam i Midten , som fortil spaltede sig gaffelformigt og omgav 

 en flad halvkugleformig Fordybning af 5 mm Diameter, der repræsenterede Levningerne af 

 Ossa og Canales lacrymales. 



Os sphenoid eum. Lamina perpendicularis sellæ turcicæ (Fig. 15, a) var stærkt 

 udviklet og brusket i hele sin Peripheri; paa dens Bagside traadte Forbeningen frem i 

 Form af en Vifte. Sella turcica var temmelig dyb og havde et blindt Foramen for Canalis 

 Rathkii (Fig. 15, b) i sin bageste Del. — Alæ parvæ (Fig. 15, e) vare smaa og forkrøb- 

 lede; Radix posterior foraminis optici (Fig. 15, d) afgik fra den nederste Flade henimod 

 den bageste Spids i Form af en rund Søile; Søilerne fra begge Sider stødte til den 

 forreste Rand af Sella; paa høire Side var Seilen længere og tyndere end paa venstre, 

 eftersom Ala parva paa høire Side laae fjernere fra Legemets Midtlinie; det lyreformige 



58' 



